ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/20953/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року (суддя Маковська О.В.) у справі за позовом  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з даним позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.01.2022 року №0007580709 на суму штрафних санкцій 16 800 грн.;
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.01.2022 №0007570709 на суму штрафних санкцій 5100 грн.;  
Визнати протиправними та скасувати рішення №0012210-1310-0436 від 23.04.2024 про опис майна у податкову заставу 
Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 23.04.2024 №0012210-1310-0436 на суму 21 920 грн.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вчинити дії щодо коригування даних в інтегрованій картці платника податків фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення податкового боргу у розмірі 21920 грн. та рішення №0012210-1310-0436 від 23.04.2024 про опис майна у податкову заставу.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Зазначено, що Наказ «Про проведення фактичної перевірки» від 16.12.2021 №6146-п було прийнято на підставі п.п.80.2.2, 80.2.5, п.80.2 ст.80 ПК України та доповідної записки від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо пропозиції проведення фактичної перевірки за адресою: АДРЕСА_1 .
У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26.03.2024 у справі №420/9909/23 суд зазначив про достатність відображення в наказі підстави для проведення фактичної перевірки як нумераційного позначення відповідного пункту статті Податкового кодексу України без розкриття його змісту. 
Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Також зазначено, що податкові повідомлення - рішення №0007580709 від 14.01.2022 року, на суму 16 800 грн. та №0007570709 від 14.01.2022 року на суму 5100 грн., податкову вимогу від 23.04.2024 2024 №0012210-1310-0436 та рішення про опис майна в податкову заставу від 23.04.2024 №0012210-1310-0436 є законними та обґрунтованими, складеними на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для їх скасування.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого видом економічної діяльності позивача є - 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний).
У позивача наявні наступні ліцензії:
- ліцензія Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (переоформлення), реєстраційний номер: 04810308202102337 із терміном дії з 13.05.2021 до 13.05.2022 – що була дійсна на момент виникнення спірних правовідносин;
- ліцензія Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (переоформлення), реєстраційний 04810308202201911 із терміном дії з 18.05.2022 до 18.05.2023;
- ліцензія Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний 04810308202201911 із терміном дії з 30.05.2023 до 30.05.2024;
- діюча ліцензія Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний 04810308202201911 із терміном дії з 28.05.2024 до 28.05.2025.
За позивачем зареєстровано електронно-касовий апарат (додаток до ліцензії №04810308202201911) на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями із терміном дії з 28.05.2024 по 28.05.2025:
- фіскальний номер РРО/ПРРО – 3001011057; код контролюючого органу, в якому зареєстровано РРО/ПРРО – 483; дата реєстраційного посвідчення РРО/ПРРО – 04.08.2022; Назва моделі (модифікацій) РРО/ПРРО – Екселліо DP-15; Заводський номер РРО – КФ00014216; Виробник РРО/ПРРО (код ЄДРПОУ, назва) – “ДАТЕКС” ООД; Дата виготовлення РРО – 23.02.2022. 
На підставі п.п.80.2.2, 80.2.5, п.80.2 ст.80 ПК України та доповідної записки від начальника відділу фактичних перевірок щодо пропозиції проведення фактичної перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , ГУ ДПС у Дніпропетровській області було прийнято наказ «Про проведення фактичної перевірки» від 16.12.2021 №6146-п.
У період з 22.12.2021 о 11:30 по 22.12.2021 до 13:20 ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці як « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 .
Перевірка здійснена в присутності продавця ОСОБА_3 .
Фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена на підставі пп. 75.1.3 п.75.1 ст. 75. пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України згідно наказу «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 » від 16.12.2021 №6146-п та направлень на проведення фактичної перевірки № 6620, № 6621 від 16.12.2021.
Посадовими особами контролюючого органу було пред`явлено особі, яка фактично проводить розрахункові операції-продавцю ОСОБА_3 наказ про призначення фактичної перевірки від 16.12.2021 №6146-п та направлення на проведення фактичної перевірки № 6620, № 6621 від 16.12.2021, про що свідчить її підпис у вказаних направленнях.
Під час проведення перевірки фахівцем ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлено, що горілка «Грін Дей» на розлив для споживання на місці 50 мл. варт. 13 грн., кава «Чорна» вартістю 7 грн. на загальну суму 20 грн. без надання РРО фіскалізован. Порушено без програмування десятизначного кодів УКТ ЗЕД в наявності і згідно додат. пломби серії ЕК №094746, №94747 в електронному виді, де сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків з урахуванням проведеної контрольної розрахункової операції 56 грн., де сума коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (загальна сума продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня) – 36 грн.
В ході перевірки відповідачем установлено:
- проведення розрахункової операції з продажу товару на суму 20 грн., а саме горілка «Грін Дей» на розлив для споживання на місці 50 мл. вартість 13 грн., кава «Чорна» вартість 7 грн. без застосування реєстраторів розрахункових операцій та без видачі розрахункового документа  встановленої форми – фіскального касового чека;
- проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій – без програмування десятизначного кодів згідно з УКТ ЗЕД для підакцизної групи товарів, а саме: 05.11.2021 продано пиво Балтика №7 0,5 л. варт. 27 грн., чек №36759, пиво Айс Мікс Лайм ж/б вартість 27 грн.; 20.11.2021 продано пиво Гараж 0,4 чек №36871 вартість 28 грн. без програмування десятизначного кодів згідно з УКТ ЗЕД для підакцизної групи товарів (згідно додатка);
- продаж алкогольних напоїв на розлив зі споживанням на місці без наявності статусу підприємства громадського харчування;
- ненадання в повному обсязі працівникам контролюючого (податкового) органу всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;
- роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижче від встановлених мінімальних цін на алкогольні напої, а саме: роздрібна торгівля горілкою «Діамант» міцністю 40 градусів за ціною  150 грн. за 1 літр (15 грн. за 100 мл), (мінімальна роздрібна ціна за горілку 40 градусів становить 178,80 грн. за 1 літр. Продаж горілки здійснюється на розлив  з тари 10 л.
Внаслідок проведеної відповідачем фактичної перевірки встановлено порушення:
- порушено п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265 «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- порушено ст. 15-3, ч. 12 ст. 18 Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»;
- Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148;
- п.п. 20.1.6, 20.1.10 п. 20. 1 ст. 20, п. 85.2, 85.8 ст. 85 Податкового кодексу України, Кодексу законів про працю України;
- Постанова КМУ №957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».
22.12.2021 продавець ОСОБА_3 в поясненнях по суті питань стосовно наявності та реалізації горілки «Діамант» 40 градусів пояснила про те, що така горілка надається під реалізацію офіційним представником на дану продукцію, накладні будуть надані у десятиденний термін на суб`єкті господарювання ФОП « ОСОБА_4 » реалізація даної горілки проводиться за ціною 150 грн. за 1 л. та в розливі за ціною 15 грн. за 0,100 гр. (100 грам). Вміст спирту 40 процентів (градусів).
22.12.2021 в своїх поясненнях ОСОБА_3 повідомила про те, що нею 22.12.2021 об 11:30 була проведена розрахункова операція на суму 20 грн., а саме горілка на розлив «Грін Дей» - 50 гр. за ціною 13 грн. та кава за ціною 7 грн. без видачі розрахункового документа, тому що зайшла пенсіонерка, яка змерзла на вулиці і попросила їй налити стакан кип`ятку, ОСОБА_3 відволіклась.
За наслідками проведеної перевірки відповідачем складено  акт фактичної перевірки від 23.12.2021 №4608/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 .
Продавцем ОСОБА_3 28.12.2021 складено пояснення, в яких остання зазначила, що по суті питань стосовно порушення програмування товарної підкатегорії УКТ ЗЕД  під кодування відволіклась, так як обслуговувала клієнта і не ввела всі цифри. Помилка буде виправлена відразу.
На підставі акту фактичної перевірки відповідачем прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від 14.01.2022 №0007580709 на суму штрафних санкцій 16 800 грн., яким встановлено порушення ст. 15-3, ч. 12 ст. 18 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»;
- податкове повідомлення-рішення від 14.01.2022 №0007570709 на суму штрафних санкцій 5120 грн., яким встановлено порушення п. 1.2, 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265 «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій до акту фактичної перевірки №4265/04/36/07/094608/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 від 23.12.2021 ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в ході проведення перевірки встановлені наступні порушення:
1) п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265 «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видані відповідного розрахункового документу на суму 20,00 грн.
Відповідальність за порушення передбачена п. 1 ст. 17 Закону України №265 «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування послуг»: штрафна фінансова санкція складає: вчинене вперше - 100% вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - порушення вчинене вперше. Штрафна фінансова санкція складає - 20,00 грн.
2) п. 11 ст. 3 Закону України №265 «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування послуг», а саме: проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначень коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Відповідальність за порушення передбачена ст.17 Законом України №265 «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування послуг» - триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 5100 грн.
3) ч. 12 ст. 18 Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Постанова КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення мінімальних оптові відпускних та роздрібних цін на алкогольні напої» (із змінами та доповненнями), а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних на алкогольні напої.
Відповідальність за порушення передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» - 100 відсотків варто отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000,00 гривень.
4) ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме: продаж алкогольних напоїв на розлив зі споживанням на місці без наявності статуту підприємства громадського харчування.
Відповідальність за порушення передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» - 6800 гривень.
Загальна сума штрафних (фінансових) санкцій по акту перевірки складає 21 920,00 грн.
Станом на 14.03.2024 в інтегрованих картках ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_5 обліковувалась заборгованість в розмірі 21 920 грн., в тому числі: штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 5120 грн та адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 16 800 грн., яка виникла внаслідок несплати грошових зобов`язань донарахованих контролюючим органом.
Керуючись п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України та згідно з Порядком формування податкових вимог платника податків, який затверджений наказом міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформувало податкову вимогу від 23.04.2024 №0012210-1310-04-36 на загальну суму 21 920 грн.
Відповідно до вимог статті 89 ПКУ ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 23.04.2024 №0012210-1310-04-36.
Податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу направлено на адресу ОСОБА_1 та вручено 11.05.2024.
Як зазначає позивач у поданій до суду позовній заяві, у травні 2024 року на її адресу від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшло рішення №0012210-1310-0436 від 23.04.2024 про опис майна у податкову заставу, відповідно до ст. 89 розділу ІІ Податкового кодексу України; податкова вимога від 23.04.2024 №0012210-1310-0436 на суму 21 920 грн. із детальним розрахунком суми податкового боргу до податкової вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області. 
З розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги вбачається, що податковий борг позивача на загальну суму 21 920 грн. складається з: 
-штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі – 5120 грн. 
-штрафних санкцій щодо застосування Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» - 16 800 грн. 
З матеріалів справи вбачається, що у червні 2024 року на адресу позивача від ГУ ДПС у Дніпропетровській надійшов акт №881/3342714480/481 опису майна від 10.06.2024 та Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна – дата та час реєстрації – 11.06.2024 10:43:13. 
На адвокатський запит адвоката Наталії Макаренко від 25.06.2024 №1-568 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області листом від 01.07.2024 №47332/6/04-36-07-08-16 надало позивачу копію акту фактичної перевірки від 23.12.2021 №4608/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 з додатками та податкові повідомлення - рішення від 14.01.2022 №0007580709, 0007570709, копію розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки, копії пояснень продавця ОСОБА_3 копії фото.
Позивач звернулася до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність проведення перевірки та прийнятих рішень не було доведено. 
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Як свідчать матеріали справи, у наказі № 6146-п від 16 грудня 2021 року підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: «керуючись ст. 19-1, ст. 20,  пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.5, пп. 8.2.2  п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України» (а.с.64).
Відповідно до пункту     75.1 статті 75 ПК України     контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту     75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України     фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Підстави призначення, обставини та порядок проведення фактичних перевірок визначено положеннями     статті 80 Податкового кодексу України.
Згідно пункту     80.1 статті 80 ПК України     фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно пункту     80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (підпункт 80.2.1);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);
- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування (підпункт 80.2.3);
- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (підпункт 80.2.4);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5);
- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (підпункт 80.2.6);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підпункт 80.2.7).
Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України визначає окрему  підставу для проведення перевірки. 
Підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки.
Таким чином, у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). 
Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про “наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення” або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.
Верховний Суд у постанові від 28 травня 2024 року у справі 280/1431/23 зазначив, що саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. 
Для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у цій постанові, Верховний Суд зазначив, що під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися висновки щодо застосування норм права, наведені у цій постанові суду.
Суд першої інстанції вірно встановив, що наказ  не відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки. Як наслідок, такий наказ не можна вважати правомірним.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що наведені вище обставини свідчать про відсутність фактичних підстав для прийняття наказу від 16.12.2021 №6146-п та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю ФОП ОСОБА_1 у формі фактичної перевірки, а тому призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача здійснено безпідставно та необґрунтовано.
Судом вірно було зазначено, що у пункті     86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Пунктом     86.8 статті 86 Податкового кодексу України     встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому     статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, Акту перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному     статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього     Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки, як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.
Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме: спочатку провести податкову перевірку.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає     Закон України від 06.07.1995 №265 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»     . Дія вказаного     Закону     поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до     ст. 3 Закону №265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим     Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (абз. 1 п. 1);
- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (абз. 1 п. 2).
- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з     УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями (п.11).
Згідно з пунктом 1     статті 17 Закону №265 за порушення вимог цього     Закону     до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах, зокрема, у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що пункт 1     статті 17 Закону №265 встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 
1) непроведення розрахункової операції через РРО; 
2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 
3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. 
Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1     статті 3 Закону №265, а третій - з пункту 2     статті 3 Закону №265. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) й утворює склад правопорушення.
За визначенням     статті 2 Закону № 265/95-ВР розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим     Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Відповідно до ч. 1     ст. 8 Закону № 265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затверджене     наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13     (далі - Положення №13).
Пунктом 3 розділу І указаного Положення передбачено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Фіскальний касовий чек на товари (послуги)" Положення №13 фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).
Суд вірно зазначив, що п. 1 ст. 17 Закону №265 встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з наступних обов`язків: 
1) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 
2) непроведення розрахункової операції через РРО; 
3) невидачу відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції;
4) проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.
Перші два обов`язки суб`єкта господарювання походять зі змісту п. 1     ст. 3 Закону №265, а третій - з п. 2 ст. 3 указаного Закону. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення, за яке настає відповідальність за п.1     ст. 17 вказаного Закону.
При цьому зміст об`єктивної сторони складу правопорушення, а саме дії, які складають суть протиправної поведінки платника податків, свідчить, що в контексті п. 1     ст. 17 Закону №265 відповідальність настає за дії, які за своєю суттю та способом спрямовані на приховування належного обліку здійсненої розрахункової операції на повну суму з використанням реєстраторів розрахункових операцій, тощо.
Судом вірно було враховано доказів того, що розрахункові документи не було роздруковано та не видано покупцю.
Судом вірно враховано, що законодавець не визначив як самостійний склад правопорушення та не встановив відповідальності за видачу розрахункового документу з використанням реєстраторів розрахункових операцій, в якому не відображається той чи інший елемент наведеного у Положенні змісту, а саме цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку. Тобто, законодавець визначив обов`язок, за невиконання якого не встановив відповідальність, встановлену     статтею 17 Закону №265.
До розрахункового документу встановлюються певні вимоги щодо відтворення його змісту. Водночас, відсутність певного елементу змісту (незначний недолік) у такому розрахунковому документі, який в свою чергу у повному обсязі надає можливість не тільки відтворити, зрозуміти та ідентифікувати розрахункову операцію за місцем її проведення не приховуючи її сутність за допомогою реєстратора розрахункових операцій (тощо), але і підтвердити її виконання, не може бути правовою підставою для притягнення такого платника податків за п. 1     ст. 17 Закону №265, а саме, як за невидачу такого розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Виключенням з цього правила можна вважати видачу такого фіскального чеку, в якому не зазначено тих обов`язкових реквізитів, що встановлені у Положенні №13, які не надають можливості підтвердити виконання розрахункової операції, та які мають вплив на правильність визначення, реальність здійснення господарської операції за її суттю та на формування показників податкової звітності.
Суд вірно взяв до уваги, що під час перевірки контролюючим органом не було встановлено фактів непроведення позивачем розрахункових операцій через РРО та фактів здійснення розрахункової операції на неповну суму покупки.
У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2     та пунктом 11 статті 3 Закону №265 перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.
Належним доказом на підтвердження обставин щодо видачі позивачем розрахункових документів невстановленої форми є відповідні розрахункові документи, проте до матеріалів перевірки не додано таких розрахункових документів, оскільки відповідачем не здійснено перевірку первинних документів каси.
Ті дані, на які посилається відповідач, що внесені у базу даних системи обліку даних РРО, за своєю суттю є податковою інформацією, та не є належним доказом податкового правопорушення і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, а може бути лише використана як підстава для подальшої перевірки певних обставин.
Щодо порушення п. 11 ст. 3 Закону України №265 «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування послуг» за проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначень коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Як встановив суд першої інстанції за змістом акту перевірки, горілка «Грін Дей» на розлив для споживання на місці 50 мл. Вартість 13 грн., кава «Чорна» вартість 7 грн. на загальну суму 20 грн. без надання РРО фіскалізован. Порушено без програмування десятизначного кодів УКТ ЗЕД в наявності і згідно додаткової пломби серії ЕК №094746, №94747 в електронному виді, де сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків з урахуванням проведеної контрольної розрахункової операції 56 грн., де сума коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (загальна сума продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня) – 36 грн.
Суд вірно взяв до уваги, що в     УКТ ЗЕД     товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в     УКТ ЗЕД     включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
22.12.2021 в своїх пояснення продавець ОСОБА_3 , по суті питань стосовно наявності та реалізації горілки «Діамант» 40 градусів пояснила про те, що наступна горілка надається під реалізацію офіційним представником на дану продукцію, накладні будуть надані у десятиденний термін на суб`єкті господарювання ФОП « ОСОБА_4 », реалізація даної горілки проводиться за ціною 150 грн. за 1 л. та в розливі за ціною 15 грн. за 0,100 гр. (100 грам). Вміст спирту 40 процентів (градусів).
Суд вірно врахував, що відповідач не подав фіскальний чек РРО №36759, який свідчить про те, що 05.11.2021 продано пиво Балтика №7 0,5 л. та пиво Айс Мікс Лайм ж/б та чек №36871, який свідчить про те, що 20.11.2021 продано пиво Гараж 0,4, а лише надав роздруківку з відповідного програмного забезпечення ДПС України, внаслідок чого відсутня можливість дослідити наявність усіх обов`язкових реквізитів його заповнення, а відтак дотримання режиму програмування відповідного підакцизного товару в РРО.
Вірними є висновки суду першої інстанції про відсутність у діях позивача порушення за п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265 та порушення п. 11 ст. 3 Закону України №265 «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування послуг», відповідальність за яке передбачає ст. 17 Законом України №265 «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування послуг».
Щодо виконання позивачем обов`язків ч. 12 ст. 18 Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та Постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення мінімальних оптові відпускних та роздрібних цін на алкогольні напої», а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних на алкогольні напої.
Відповідальність за зазначене порушення передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» - 100 відсотків варто отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000,00 гривень.
- ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме: продаж алкогольних напоїв на розлив зі споживанням на місці без наявності статуту підприємства громадського харчування.
Відповідальність за порушення передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами доповненнями) - 6800 гривень.
В ході перевірки відповідачем установлено:
-  продаж алкогольних напоїв на розлив зі споживанням на місці без наявності статусу підприємства громадського харчування;
- ненадання в повному обсязі працівникам контролюючого (податкового) органу всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;
- роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижче від встановлених мінімальних цін на алкогольні напої.
Суд вірно врахував, що відповідно до п.11 ч.1, 6   ст.15-3 Закону №481 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі. Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.
Статтею 17 Закону №481 встановлено, що за порушення норм цього     Закону     щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Як встановив суд першої інстанції, на час проведення перевірки у позивача була наявна ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №08020308202101176, яка дійсна з 26.04.2021 до 26.04.2022.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність доказів порушення позивачем приписів ст.15-3 Закону №481, оскільки в даному випадку має місце продаж алкогольних напоїв на розлив, який є різновидом роздрібної торгівлі, однак, не продаж алкогольних напоїв на розлив для його споживання на місці.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” від 19.12.1995 №481 мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.
Законом №481 визначене право Кабінету Міністрів України встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.
Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №748) визначено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.
Згідно з примітками 1 - 4 мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, віскі, рому та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв, одержаних шляхом перегонки зброджених продуктів з цукрової тростини, джину та ялівцевої настоянки, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, інших спиртових дистилятів та спиртових напоїв, у тому числі бренді ординарного, горілки виноградної, інших зброджених напоїв, сумішей із зброджених напоїв та сумішей зброджених напоїв з безалкогольними напоями різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.
Мінімальна роздрібна ціна на вина та вермути у скляній та іншій тарі місткістю менш як 1 літр та більш як 1 літр, 1 літр у скляній тарі розраховується як добуток затвердженої мінімальної ціни та місткості тари, поділений на 0,7.
Мінімальна роздрібна ціна на сидр і перрі (без додання спирту), зброджені напої, одержані виключно в результаті природного (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додання спирту) у тарі місткістю менш як 1 літр та більш як 1 літр розраховується як добуток затвердженої мінімальної ціни та місткості тари.
Мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни на окремі види алкогольних напоїв, визначені (розраховані) згідно з примітками 1-3 цього додатка, заокруглюються: у бік зменшення до найближчого числа, що закінчується на 0, якщо закінчуються від 1 до 4 копійок; у бік збільшення до найближчого числа, що закінчується на 0, якщо закінчуються від 5 до 9 копійок.
Додаток містить різні мінімальні роздрібні ціни на коньяк (бренді) три зірочки, на коньяк (бренді) чотири зірочки, коньяк (бренді) п`ять зірочок.
Визначення мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої здійснюється із врахуванням приміток 1 - 4 додатку до Постанови №957 у їх сукупності. Тобто, правила, викладені у примітці 4 додатку до постанови №957 щодо заокруглення мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, підлягають обов`язковому застосуванню та їх недотримання необхідно розцінювати як порушення вимог щодо формування мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої.
В акті фактичної перевірки №4265/04/36/07/094608/04/36/07/09/РРО/3342714480 від 23.12.2021 відповідачем зазначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижче від встановлених мінімальних цін на алкогольні напої, а саме: роздрібна торгівля горілкою «Діамант» міцністю 40 градусів за ціною 150 грн. за 1 літр (15 грн. за 100 мл), (мінімальна роздрібна ціна за горілку 40 градусів становить 178,80 грн. за 1 літр. Продаж горілки здійснюється на розлив з тари 10 л).
Судом вірно врахована доказів, що фіскальний чек містить інформацію про міцність алкогольного напою за об`ємом у відсотках.
Згідно з пп. 58.1.1 п. 58.1.1. ст.58 Податкового кодексу України у податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.
Суд вірно врахував відсутність розрахунку мінімальної ціни в матеріалах справи.
Також суд вірно зазначив, що дані, на які посилається відповідач, що внесені у базу даних системи обліку даних РРО, та за своєю суттю є податковою інформацією, не є належним доказом податкового правопорушення. 
Таким чином, вірним є висновки суду першої інстанції про відсутність у діях позивача порушення ст. 15-3 та ч. 12 ст. 18 Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення мінімальних оптові відпускних та роздрібних цін на алкогольні напої».
Як встановив суд першої інстанції, згідно з даними інформаційної-комунікаційної системи ДПС України, станом на 14.03.2024 в інтегрованих картках ФОП ОСОБА_1 обліковувалась заборгованість в розмірі 21 920 грн., в тому числі: штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 5120 грн та адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 16 800,0 грн., яка виникла внаслідок несплати грошових зобов`язань донарахованих контролюючим органом.
Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Керуючись п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України та згідно з Порядком формування податкових вимог платника податків, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформувало податкову вимогу від 23.04.2024 № 0012210 1310-04-36 на загальну суму 21 920,0 грн.
В силу пункту 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Відповідно до вимог статті 89 ПКУ, ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено рішення про опис майна у податкову заставу від 23.04.2024 №0012210-1310-04-36. Податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу направлено на адресу ОСОБА_1 та вручено 11.05.2024.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з огляду на висновки щодо протиправності та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, то, як наслідок, похідні вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішення №0012210-1310-0436 від 23.04.2024 про опис майна у податкову заставу та податкової вимоги від 23.04.2024 №0012210-1310-0436 на суму 21920грн. теж підлягають скасуванню.
Щодо зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області вчинити дії щодо коригування даних в інтегрованій картці платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення податкового боргу у розмірі 21920 грн. та рішення №0012210-1310-0436 від 23.04.2024 про опис майна у податкову заставу.
За визначенням пункту 2 розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.
Відповідно до положень пункту 1 Розділу ІІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.
Згідно з положеннями п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Суд вірно встановив, що передумовою винесення рішення про опис майна у податкову є наявність податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним та ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача здійснити коригування даних в інтегрованій картці позивача шляхом виключення вказаної суми та рішення майна у податкову заставу.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 04 червня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш