ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3607/25 Справа № 201/4325/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       15 квітня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди, збитків, грошових коштів та витрат, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Смирний Олександр Сергійович, 
на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2024 року,-
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
16 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди, збитків, грошових коштів та судових витрат.
В якому просив, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 878 699, 59 грн., інфляційні втрати 4393,50 грн., моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. та судові витрати. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток, завданий внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в сумі 878 699 грн. 59 коп., інфляційні втрати – 4 393 грн. 50 коп., три відсотки річних – 3 673 грн. 25 коп., витрати послуг експерта на автотоварознавче дослідження в сумі 6 000 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн., витрати на професійну правову допомогу в сумі 20 000 грн. і сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 9 867 грн. 66 коп., а всього 932 634 грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
21.01.2025 року від  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Смирний Олександр Сергійовичнадійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2024 року та винесення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що висновок експерта не містить достовірної інформації про розмір спричиненого збитку, оскільки експерт здійснив некоректний розрахунок, без застосування коефіцієнту Дз, що зумовило проведення невірних розрахунків.
Окрім цього, зазначає, що в даному випадку суд повинен був самостійно призначити або додаткову або повторну експертизу. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
11.02.2025 року від представника  ОСОБА_1  -адвоката Константинова Р.Д. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2024 року залишити без змін.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Бакуліна М.С. доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсязі.
Представник ОСОБА_1 адвокат Константинов Р.Д. заперечував проти задоволення апеляційної скарги. 

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи. 

02 грудня 2023 року о 13.10 год. водій ОСОБА_2 , керуючи належним йому автомобілем «SUZUKI NEW SX 4», державний номер автомобіля НОМЕР_1 , рухався по вул. Жуковського і при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Паторжинського в місті Дніпрі та перед здійсненням маневру – зміні руху (проїзд перехрестя) - не пересвідчився, що це буде безпечно, проявивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, при виникненні перешкоди для руху у вигляді іншого автомобіля, який ОСОБА_2 об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до негайного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не переконався в безпечності свого маневру при зміні напрямку руху, відволікся від керування вказаним автомобілем, не оцінив дорожню обстановку і не обрав безпечну в межах дозволеної швидкості руху дистанцію, фактично не встежив за зміною дорожньої обстановки, не діяв таким чином, щоб не завдавати загрози життю та здоров`ю громадян, грубо порушуючи вимоги п. 16.1 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням свого автомобіля, не дотримався безпечної дистанції, продовжив рух і не надав перевагу транспортному засобу, який рухався в тому місці по головній дорозі, де скоїв зіткнення з транспортним засобом «LEXUS ES 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , порушивши п. 16.1 Правил дорожнього руху України; ОСОБА_1 їхав на своєму транспортному засобі в тому місці по головній дорозі без порушень правил дорожнього руху, в результаті чого відповідач допустив зіткнення з вказаним транспортним засобом, скоївши дорожньо-транспортну пригоду.
Вина відповідача в скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року про визнання винним та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУПАП (позбавлення права керування транспортним засобом на шість місяців), постанова не оскаржувалася, набрала законної сили і виконана. Внаслідок вказаної ДТП винними діями відповідача було пошкоджено транспортний засіб «LEXUS ES 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 під його ж керуванням.
Згідно ст. 82 ЦПК України «Підстави звільнення від доказування» 4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 6. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постанова Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року набрала законної сили і виконана, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинного зв`язку між винними діями, пов`язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу. Вказаними протиправними діями відповідача потерпілій особі було завдано матеріальної шкоди.
Таким чином, постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року відносно водія ОСОБА_2 встановлено факт вчинення цим водієм на вказаному автомобілі адміністративного правопорушення відносно позивача; вказаною постановою суду встановлено факт завдання діями вказаної винної особи шкоди позивачу, а також наявність причинного зв`язку між винними діями цього водія та зазначеними наслідками у вигляді шкоди позивачу і відповідно винність відповідача в завданні шкоди, ця вина встановлена і доведена.
Вказана постанова Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року набрала законної сили належними доказами не спростовано, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце винні дії водія ОСОБА_2 на вказаному автомобілі, а саме дії, що містять в собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, факт завдання ушкоджень позивачу, наявність причинного зв`язку між винними діями, пов`язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, цим водієм і завданням шкоди позивачу. Вказаними протиправними діями позивачу було завдано значної матеріальної шкоди. Цивільно-правова відповідальність позивача і відповідача на момент скоєння вказаної ДТП застрахована була.
На прохання позивача експертом було проведено дослідження стосовно суми завданої позивачу шкоди, свою частину в межах ліміту відповідальності страхова компанія виплатила, решту повинен відшкодувати відповідач, ця шкода визначена і позивач звернувся до відповідача з питанням її відшкодування, відповідальність сторін застрахована була на той час, стороною відповідача була відмова, в добровільному порядку питання не вирішене, виник спір і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду.
Суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що винними діями ОСОБА_2 на автомобілі «SUZUKI NEW SX 4», державний номер автомобіля НОМЕР_1 позивачу дійсно було завдано матеріальної шкоди, тілесні ушкодження. Матеріальна шкода полягає в витратах позивача на ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого його автомобіля та інші витрати, пов`язані з цим.
Згідно з Висновком експерта № 9720 автотоварознавчої експертизи від 22 грудня 2023 року по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту фактично належного позивачу автомобіля марки «LEXUS ES 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з врахуванням фізичного зносу та без врахування податку на додану вартість на момент ДПТ складає всього 1 038 699 грн. 59 коп..
Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_2 на автомобіль «SUZUKI NEW SX 4», державний номер автомобіля НОМЕР_1 , була зареєстрована в АТ СК «АРКС» згідно страхового полісу ОСЦПВВНТЗ № 215076880.
В даній ситуації матеріальну відповідальність за спричинені позивачу ушкодження та матеріальні втрати, повинен брати на себе страховик; також – вказана виплата страхового відшкодування страховою компанією в межах ліміту відповідальності не позбавляє відповідача обв`язку відшкодувати позивачу матеріальне відшкодування за завдану йому шкоду.
Позивач звернувся до вказаної страхової компанії, надавши всі необхідні документи; страхова компанія погодилася з документами і позицією позивача, визнала подію страховим випадком і 25 січня 2024 року виплатила позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого в сумі 160 000 грн.. Вказана сума позивачу цією страховою організацією була виплачена повністю.
Стосовно відшкодування решти вказаної суми позивач і звернувся до відповідача з питанням виплати йому вказаної суми, але фактично була відмова.
Позивач вважає таку відмову цього відповідача у виплаті вказаних збитків у повному розмірі безпідставною, оскільки у відповідності до ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд приймає до уваги наданий стороною позивача висновок експерта, оскільки його дослідження проведено без порушення Методики товарознавчої експертизи, він має досвід і стаж, відповідну ліцензію і посвідчення експерта, він попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.
Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 1.5. Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
До скоєння дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження належного позивачу автомобіля призвели виключно дії водія ОСОБА_2 .. Цей водій, здійснюючи маневр, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху проявив неуважність, не контролював дорожню обстановку. Саме дії водія ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі скоєнням ДТП та спричиненням шкоди належному позивачу на законному праві управління автомобілю. Вказано підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем.
Твердження відповідача про несправедливі межі відшкодування завданої шкоди необгрунтовані та є такими, що не прийматися судом до уваги судом з огляду на наступне.
Розмір завданих матеріальних збитків позивача було підтверджено висновком атестованого судового експерта Крутінь В.І. від 22 грудня 2023 року № 9720, який має досвід проведення автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості заподіяних матеріальних збитків понад 15 років, має вищу технічну освіту, відповідну кваліфікацію, підтверджену свідоцтвом № 1382 від 30 жовтня 2009 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікованої комісії при Міністерстві юстиції України, яке наявне в матеріалах справи. Також перед проведенням експертизи експерт був попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 384, 385 КК України за введення в оману суду або іншого уповноваженого органу і інш..
На виконання вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року про час та місце проведення експертизи, належним чином було повідомлено заінтересованих сторін, а також про необхідність забезпечення явки представника для участі в огляді, для всебічного виявлення характеру та ступеню важкості деформацій та ушкоджень пошкодженого авто позивача, відповідача. Повідомлення було здійснено за допомогою телефонного зв`язку та направлення на офіційну адресу письмового повідомлення і виконано: під час проведення дослідження були присутніми сторони з адвокатами.
Тобто, враховуючи викладене, суму завданих матеріальних збитків встановлено кваліфікованою особою, відповідно до вимог чинного законодавства. Судовим експертом Крутінь В.І. відповідно до проведеної експертизи та наданого, за її результатами, висновку № 9720 від 22 грудня 2023 року, встановлено суму завданих матеріальних збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка визнала свою вину та вина якої була встановлена судом, у розмірі отже висновок експерта не може ставитися під сумнів відповідачем.
На підставі вказаного суд приходить до висновку щодо загальної вартості завданих відповідачем матеріальних витрат, які підлягають відшкодуванню, які складаються з: 1) вартість матеріального збитку за експертним висновком складає – 95 113 грн. 38 коп., 2) витрати на судовий збір – 1 073 грн. 60 коп. (на час подання позову).
Відповідач, не сплатив позивачу відшкодування в повному обсязі шляхом перерахування за зазначеними позивачем реквізитами. Отже, у цього відповідача є прострочення цим відповідачем у виплаті відшкодування в решті виплати. Але позивач не надав розрахунку пені і не наполягав на задоволенні цих вимог.
Спричинена моральна шкода, полягає у наступному. В результаті даної ДТП було ушкоджено майно, яке на праві власності належить позивачу. Позивачу були завдані ушкодження, наявність яких підтверджена належними доказами. Відповідач в добровільному (поза судовому) порядку відмовився компенсувати спричинені збитки. Позивач змушений був здійснювати ремонт свого пошкодженого транспортного засобу за власні кошти, не користувався цим автомобілем за призначенням для своїх потреб та цілей сім`ї. Цей відповідач свідомо, безпідставно проігнорував обґрунтовані законні вимоги позивача, з метою захисту своїх порушених прав позивач змушений звернутись до суду із даним позовом. На час та після вказаної ДТП позивач вимушений був відмовитись від звичного способу життя, він не мав можливості нормально спілкуватись зі своєю родиною і друзями. Усвідомлення того факту, що через нього (позивача) його близькі та рідні вимушені змінити уклад свого життя, вживати додаткових зусиль і позбавити себе нормального відпочинку постійно пригнічувало і продовжує пригнічувати позивача; сам факт перенесення ДТП викликало не лише фізичну, але й душевну біль і завдало душевної травми; особиста вимушена бездіяльність та безпомічність також спричиняли моральні страждання позивачу, оскільки за складом характеру і стилем життя позивач активна людина, а в результаті завдання шкоди від ДТП вимушений був на деякий час припинити своє спілкування із знайомими та друзями, колегами; відношення відповідача до скоєного ним, який не тільки не робить ні чого для відшкодування завданої шкоди, але й не визнає в повному обсязі своєї вини у скоєному і на протязі вже тривалого часу.
З викладеного видно, що позивачу неправомірними діями завдавача шкоди - відповідача завдано моральної шкоди за кожною з підстав встановлених законодавцем. Суд вважає можливим задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди частково в розмірі 10 000 грн..

При таких обставинах, суд першої інстанції вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду, збиток, завданий внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в сумі 878 699 грн. 59 коп., інфляційні втрати – 4 393 грн. 50 коп., три відсотки річних – 3 673 грн. 25 коп., витрати послуг експерта на автотоварознавче дослідження в сумі 6 000 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн., витрати на професійну правову допомогу в сумі 20 000 грн. і сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 9 867 грн. 66 коп., а всього 932 634 грн. 00 коп.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.... Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Доводи апеляційної скарги спростовуються висновком експерта №9720 автотоварознавчої експертизи від 22 грудня 2023 року, який є належним доказом у даній справі на підтвердження розміру збитку, завданого внаслідок ДТП відповідачем.

Окрім цього, відповідачем на спростування доказів наданих позивачем та на підтвердження своїх заперечень не заявлено клопотань про призначення відповідної судової експертизи.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно з усталеною практикоюЄвропейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Смирний Олександр Сергійович залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2024 року залишити без змін.        
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 15.04.2025 року.

       Судді: