ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/1425/22
          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя:          Чус О.В. (доповідача),
судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
секретар судового засідання Солодова І.М.
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Савко В.В. (в залі суду) - адвокат
розглянувши в у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Українського державного університету науки і технологій на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 (повний текст ухвали складено 20.01.2025, суддя Манько Г.В.) у справі № 904/1425/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги"
до Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна
про    видача судового наказу,

ВСТАНОВИВ:
          Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" звернулось до  Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В. Лазаряна   заборгованості за спожиту електроенергію 58 667 грн. 96 коп., пені 1 596 грн. 04 коп., 3% річних 247 грн. 79 коп., інфляційних втрат 1 828 грн. 10 коп.
          Господарським судом Дніпропетровської області   видано судовий наказ від 13.06.2022р. про стягнення з Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В. Лазаряна (49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 2, ідентифікаційний код 01116130) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49000, м. Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, б. 7, ідентифікаційний код 42082379) заборгованість за спожиту електроенергію 58 667 грн. 96 коп., судовий збір в сумі 248 грн. 10 коп.
          Судовий наказ набрав законної сили 15.03.2023   та може бути пред`явлений до виконання до 16.03.2026р.
          Український державний університет науки і технологій звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою, згідно якої просить замінити боржника - Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені академіка                  В. Лазаряна (код ЄДРПОУ 01116130) на його правонаступника - Український державний університет науки і технологій (код ЄДРПОУ 44165850) у виконавчому провадженні ВП №72759415 щодо виконання судового наказу виданого 15.03.2023 року Господарським судом Дніпропетровської області по справі №904/1425/22.
          Ухвалою суду від 14.01.2025 в задоволенні заяви Українського державного університету науки і технологій відмовлено.
          Не погодившись з зазначеною ухвалою, через систему «Електронний суд», представник    Українського державного університету науки і технологій,    звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить: скасувати ухвалу суду від14.01.2025 у справі № 904/1425/22; задовольнити    заяву Українського державного університету науки і технологій про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 904/1425/22.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції  з порушенням норм матеріального та процесуального права, і є такою, що порушує законні права та інтереси апелянта з огляду на неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин.
          Факт правонаступництва підтверджується, зокрема, наступними документами: 
          Наказом Міністерства освіти і науки України від 26.04.2021 року №464 «Про утворення Українського державного університету науки і технологій», у якому, власне, і було установлено, що Український державний університет науки і технологій є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна та Національної металургійної академії України (підпункт 1 пункт 7 Наказу);
          Розпорядженням Кабінету Міністрів від 31 березня 2021 р. №258-р "Про утворення Українського державного університету науки і технологій", у якому зазначається про факт реорганізації Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна шляхом його приєднання до новоутвореного Українського державного університету науки і технологій.
          Тож, зокрема, на підставі вищевикладених документів, та з огляду на існування відкритих виконавчих проваджень, у якому боржником виступає саме Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна, необхідність їх сплати та у подальшому закриття, Український державний університет науки і технологій звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
          Однак відповідно до ухвали від 14.01.2025 року, суд у своїх доводах дійшов висновку, що на час розгляду заяви процес приєднання Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна до Українського державного університету науки і технологій, передбачений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2021р. №258-р., у розумінні приписів ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", не є завершеним. А згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна (ЄДРПОУ 01116130) знаходиться у стані припинення.
          Окрім цього, в ухвалі суд зазначає, що у розумінні приписів ст. 334 Господарського процесуального кодексу України Український державний університет науки і технологій (код ЄДРПОУ 44165850) не набув статусу правонаступника Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (ЄДРПОУ 01116130), що і є підставою для відмови у задоволенні заяви.
          Скаржник наполягає, що згідно з ч.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
          До того ж, враховуючи позицію Верховного Суду, зокрема, у справах №  296/443/16-ц (провадження № 61-16634сво19) від 14.09.2020 року; №910/5953/17 від 16.06.2020 та  постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 264/5957/17 від 30.06.2020 - відмова у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні не може базуватись на відсутності у ЄДР запису про припинення ліквідованої юридичної особи, адже це ніяким чином не підтверджує факт правонаступництва.
          Згідно вищевикладених позиції Верховного Суду, такий факт може підтверджуватись саме Наказом Міністерства освіти і науки України, а датою виникнення такого правонаступництва слід вважати дату видання Наказу.
          Відповідно до ч.1 статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
          Згідно ч.1 статті 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
          Відповідно до статті 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
          Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
          Таким чином, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 року по справі №904/1425/22 не є належним чином обґрунтованою та підлягає скасуванню.
          Згідно до протоколу автоматичногорозподілу судової справи між суддямивід 03.02.2025 у даній   справі визначена колегія суддів у складі:  головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді:, Дармін М.О., Кощеєв І.М. 
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/1425/22. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/1425/22.
          17.02.2025 матеріали справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Українського державного університету науки і технологій на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/1425/22.    Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 30.04.2025 о 09 год. 30 хв.
          Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано.    Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
30.04.2025 позивач  наданим процесуальним правом не скористався та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.
          В судовому засіданні 30.04.2025 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.
          Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду, якою в задоволенні заяви Українського державного університету науки і технологій відмовлено. Оскільки, у розумінні приписів ст. 334 Господарського процесуального кодексу України    Український державний університет науки і технологій (код ЄДРПОУ 44165850)    не набув статусу правонаступника Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (ЄДРПОУ 01116130), що є підставою для відмови у задоволенні заяви.
          Колегія суддів не погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.
          Частинами першою, другою   статті 334 Господарського процесуального кодексу України   передбачено, що у разі   вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
          За положеннями частини другої   ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"   судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
          Згідно з положеннями статей   18,   326 Господарського процесуального кодексу України   судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
          Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього   Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").
          Як зазначено в   рішенні Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі "Матківська проти України" (заява № 38683/04), судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також, що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.
          Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 11.03.2021 у справі №910/2954/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425.
          Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України   регламентовано, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою,   припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
          Відповідно до частин першої та п`ятої   статті 334 Господарського процесуального кодексу України   у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
          Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
          Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.
          Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.11.2020 по справі №916/617/17, оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.
          На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником   за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому   статтею 334 цього Кодексу   з урахуванням підстав, визначених   статтею 52 Господарського процесуального кодексу України.           У цьому випадку приписи   статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями   статті 52 цього Кодексу.
          Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі   статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком   є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій   статті 334 Господарського процесуального кодексу України   (п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17).
          Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом Дніпропетровської області видано судовий наказ від 13.06.2022р. про стягнення з Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В. Лазаряна             (49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 2, ідентифікаційний код 01116130) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49000, м. Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, б. 7, ідентифікаційний код 42082379) заборгованість за спожиту електроенергію 58 667 грн. 96 коп., судовий збір в сумі 248 грн. 10 коп. 
          Судовий наказ набрав законної сили 15.03.2023р.    та може бути пред`явлений до виконання до 16.03.2026р.
          Згідно розпорядження    Кабінету Міністрів України    від 31.03.2021р. № 258-р., Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства освіти і науки щодо утворення Українського державного університету науки і технологій з віднесенням його до сфери управління Міністерства освіти і науки та реорганізації Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (ЄДРПОУ 01116130) та Національної металургійної академії України (ЄДРПОУ 02070766) шляхом приєднання їх до Університету.    
          Наказом Міністерства освіти і науки України від 26.04.2021 року №464 «Про утворення Українського державного університету науки і технологій», у якому, власне, і було установлено, що Український державний університет науки і технологій є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна та Національної металургійної академії України (підпункт 1 пункт 7 Наказу).
          Відповідно до частин першої та п`ятої   статті 104 Цивільного кодексу України   юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.
          Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання (ст. 106 Цивільного кодексу України).
          Згідно відповіді з Єдиного    державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (ЄДРПОУ 01116130) знаходиться у стані припинення.
          Згідно з частиною другою   ст. 107 Цивільного кодексу України   після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.
          Частиною восьмою ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.
          Суд враховує, що при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.
          Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями.
          Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17.
          Також, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц зазначив, що у статтях   104   та   107 Цивільного кодексу України   не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. Датою виникнення універсального правонаступництва юридичної особи відносно особи, яка припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання наказу про таке приєднання.
          При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що боржником, наразі, наказ суду від 13.06.2022 у справі №904/1425/22 у добровільному порядку не виконано.
          Отже наведені процесуальні та матеріальні норми законодавства надають право стороні (заінтересованій особі) звернутися з відповідною заявою до господарського суду, який на стадії виконання судового рішення може здійснити заміну відповідного учасника справи (процесуальне правонаступництво), а також заміну сторони виконавчого провадження (боржника та/або стягувача) їх правонаступником.
          З огляду на те, що реорганізація Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В. Лазаряна відбулася шляхом приєднання, має місце факт універсального правонаступництва, коли до правонаступника   Українського державного університету науки і технологій перейшли обов`язки боржника.
          Враховуючи встановлені вище обставини, наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви Українського державного університету науки і технологій  та заміни боржника   Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна (код ЄДРПОУ 01116130) на його правонаступника   Український державний університет науки і технологій (код ЄДРПОУ 44165850). 
Згідно з п. 2 ч. 1   ст. 275 Господарського процесуального кодексу України   суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
          Відповідно до   ст. 280 Господарського процесуального кодексу України   підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
          Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, тому апеляційна скарга Українського державного університету науки і технологій  підлягає задоволенню, а  ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/1425/22   скасуванню.           
          З підстав наведеного та керуючись ст. ст.      52,   234,   334, 269,   270,   275,   277,   281-284,   287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Українського державного університету науки і технологій на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі                         № 904/1425/22   задовольнити.
          Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі            № 904/1425/22   скасувати.
          Задовольнити заяву Українського державного університету науки і технологій про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 904/1425/22.
          Замінити боржника   Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна (ідентифікаційний код 01116130; вул. Лазаряна, буд 2, м. Дніпро, 49010)   на його правонаступника   Український державний університет науки і технологій (ідентифікаційний код 44165850; вул. Лазаряна, 2, м. Дніпро, 49010) у виконавчому проваджені ВП №72759415 щодо виконання судового наказу виданого 15.03.2023 року Господарським судом Дніпропетровської області по справі № 904/1425/22.   
          Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення   у порядку та   випадках, передбачених   ст.287 ГПК України.
Повна постанова складена 09.05.2025.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Чус

Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв  
 
Суддя                                                                                             М.О. Дармін