ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 599/7/25	Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г. 	
Провадження № 33/817/210/25 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 р. 
       Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
       за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Кравчуна Д.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Кравчуна Д.В. на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як визнав суд, 22 грудня 2024 року о 14 год 02 хв на автодорозі М- 935км,водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Honda Civiс, днз НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проводився в КНП «ТОМСЦНЗ ТОР», що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння №739 від 11 грудня 2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуту до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Кравчун Д.В., вважає постанову суду першої інстанції неправомірною і необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована.
       Зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції суддя не роз`яснив особі його права та обов`язки та не досліджував доказів по справі. 
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що з матеріалів справи та відеозаписів вбачається, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб, жодних підстав для зупинки не зазначили, а одразу запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Отже, зупинка транспортного засобу безпідставна. 
       Апелянт стверджує, що поліцейські не назвали жодної ознаки будь якого сп`яніння, які передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015року №1452/735(далі Інструкція №1452/735), що підтверджується відеозаписом наявним в матеріалах справи.
       Окремо звертає увагу, що відповідно до пункту 7 розділу III Інструкції №1452/735 - проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Проте наявні в матеріалах справи відеозаписи підтверджують протилежне, а саме, 22 грудня 2024 року було проведено лише огляд в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння за допомогою експрес-тесту. Наявний результат токсикологічного дослідження № 1364 від 22 грудня 2024 року підтверджує, що лабораторні підтверджуючі дослідження не проводилися. 
       Вважає, що у зв`язку з порушеною процедурою огляду відповідно до Інструкції № 1452/735, висновок Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради щодо результатів медичного огляду від 22.12.2024 р. є недопустимим та недостовірним доказом.
       Таким чином, захисник переконаний, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог ч.5 ст. 266 КУпАП, а тому є недійсним.
       Зазначає, що докази, які містяться в матеріалах справи в сукупності не дають підстав вважати, що вина ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення доведена.
       Просить скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

       Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кравчуна Д.В., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2025 р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.        
       Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
       З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
       Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримався.
       Так, відповідно п.2.9а Правил Дорожного руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
       Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який зроблено на підставі наявних у матеріалах справи доказах, не відповідає фактичним обставинам справи.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №202658 від 22.12.2024 року ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М-09 35 км. перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння.
       Разом з тим, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може слугувати достатнім доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
        Як доказ перебування в стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , суд зазначив, що за результатами огляду лікаря виявлений стан наркотичного сп`яніння, що підтверджено токсикологічним дослідженням, про що складений відповідний акт, на підставі якого виданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №739 від 22.12.2024 року.

       Так, згідно положень п.п.7, 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 (надалі Інструкція), проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.         Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
       При цьому, відповідно до вимог п.10 Порядку
направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 ( в редакції ПКМУ №690 від 13 червня 2024 року) (надалі Порядок) огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням. 
       Як вбачається із матеріалів справи, зокрема результату токсикологічного дослідження № 1364, акту медичного огляду №739 від 22.12.2024 р. та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, які долучено до матеріалів провадження, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився шляхом тестування зразків біологічного середовища — сечі, відібраної 22.12.2024р., імунохроматографічним методом ІХА, тобто за допомогою експрес-тесту. 
       Отже, в даному випадку, отримавши позитивний результат тесту ОСОБА_1 , не було проведено лабораторне дослідження з метою підтвердження наявності наркотичного засобу чи психотропної речовини, як того вимагає вищевказаний Порядок.
       Інших доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять. 
       Пунктом 22 Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. 
       Також, відповідно до ч5.ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним. 
       За таких обставин, висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, зроблений на підставі тесту імунохроматографічним методом ІХА та без проведення обов`язкового підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини шляхом лабораторного дослідження, є недійсним.
       Посилання у рішенні суду першої інстанції на відповідь КНП “ТОМЦСНЗ” щодо розгляду скарги захисника Кравчуна Д.В., за змістом якої лабораторне дослідження зразка біологічного середовища сечі ОСОБА_1 у було здійснено у клінічно-діагностичні лабораторії КНП кваліфікованим лікарем-лаборантом, на переконання апеляційного суду є необґрунтованими, оскільки результати таких лабораторних досліджень в матеріал справи відсутні.
       Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що лабораторні дослідженні, про які зазначає КНП “ТОМЦСНЗ”, це токсикологічний аналіз сечі методом ІХА (імунохроматографічного аналізу) із застосуванням медичних виробів для діагностики in vitro “Швидкі тести Boson Biotech діагностики in vitro”, що, на думку суду, не узгоджується з приписами пунктів 7, 8 Інструкції щодо обов`язковості проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, метою яких є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, а також пункту 10 Порядку, відповідно до якого у разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням. 
       
       Зазначені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про відсутність в матеріалах справи безспірних і достатніх доказів того, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 
       З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його Зборівським районним судом Тернопільської області притягнуто до адміністративної відповідальності.

       Оскільки наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, є безумовною підставою для скасування судового рішення, суд не дає оцінку іншим доводам сторони захисту, наведеним в апеляційній скарзі.
       За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь. 
       Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами.
       Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

       Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кравчуна Д.В. — задовольнити.
       Постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП — скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя