П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/1598/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович   
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
09 квітня 2025 року                                                                                           
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
секретар судового засідання:  Гавриленко І.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, в якій просить скасувати постанову від 13.01.2025 ВП № 70370080 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 скасувати, прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з 01.01.2025 підвищення (доплата) до пенсії позивачу по справі № 240/22741/21 не нараховується та не виплачується на підставі ст. 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та Постанови КМУ від 27.11.2024 № 1524.
Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.
Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 11.05.2022 Житомирським окружним адміністративним судом по справі № 240/22741/21 ухвалено рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 10.02.2021 призначити та щомісячно проводити ОСОБА_1 нарахування, виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік щомісячно, та видано виконавчий лист.
17.11.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70370080 з виконання вищевказаного виконавчого листа.
Державний виконавець направив боржнику вимогу від 09.01.2025про виконання рішення суду та повідомлення суми заборгованості по вказаному рішенню суду на день надання відповіді, на яку листом від 10.01.2025 позивач повідомив державного виконавця про розмір донарахованої доплати за період з 10.02.2021 по 31.05.2024, виплата якої може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, що з квітня 2021 року фінансування пенсійних виплат здійснюється централізовано Пенсійним фондом України, а не його територіальними органами.
Державний виконавець 13.01.2025 прийняв постанову ВП 70370080 про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений виконавцем строк.
Позивач оскаржив вказану постанову до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обставини невиконання позивачем без поважних причин рішення суду у встановлений виконавцем строк, на які посилається відповідач у спірній постанові, не були ним доказані.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до положень пункту першого частини другої статті 18 Закону України від 02.06.2016 №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (Закон №1404-VІІІ) виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Згідно із частиною першою статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини другої статті 63 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.
Згідно із статтею 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, підставою для прийняття рішення про накладення штрафу, передбаченого ч.1 ст.75 Закону №1404-VII, є встановлення факту невиконання рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Таке невиконання повинно існувати на день винесення постанови про накладення штрафу, а причиною невиконання - обставини, які не залежать від боржника.
Встановлено, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 у справі № 240/22741/21 за період з 01.06.2024 по 31.12.2024 виконано боржником, крім виплати нарахованої стягувачу заборгованість за період з 10.02.2021 по 31.05.2024 в сумі 207733,22 грн. 
У свою чергу, штраф на позивача накладений за невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений виконавцем строк, оскільки державний виконавець встановив, що рішення суду не виконано в повному обсязі, заборгованість не виплачена та поточний розмір доплати не відповідає розмірам, визначених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік щомісячно.
Посилання в спірній постанові на те, що поточний розмір доплати не відповідає розмірам, встановленим рішенням суду, відповідачем не підтверджені.
При цьому, позивач стверджує, що з 01.01.2025 і на момент прийняття спірної постанови доплата стягувачу взагалі не нараховувалась та не виплачувалась на підставі ст. 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та Постанови КМУ від 27.11.2024 № 1524.
Однак, предметом даного спору є правомірність вищевказаної постанови про накладення штрафу, а не правомірність застосування боржником при виконанні рішення суду статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та Постанови КМУ від 27.11.2024 № 1524.
Зміна правового регулювання правовідносин щодо порядку та розміру виплати доплат, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є обставинами, які можуть впливати на виконання рішення суду суб`єктом владних повноважень після такої зміни.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість висновку відповідача про невиконання позивачем вказаного судового рішення без поважних причин.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Сушко О.О.