Справа № 463/4180/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н. В. 
Провадження № 33/811/449/25                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., вивчивши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 липня 2024 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає розгляду і таку слід повернути апелянту, виходячи з наступного.
За змістом ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з днем її винесення.
Днем винесення оскаржуваної постанови є 25 липня 2024 року.
Апеляційна скарга подана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 18 березня 2025 року, поряд з цим, останній в апеляційній скарзі не порушує питання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження постанови. 
За правовим змістом ч.2 ст.294 КУпАП повноваженнями з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у разі його пропуску суд не наділений.
Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд. що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13). 
Враховуючи те, що апеляційна скарга на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 25 липня 2024 року подана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження, клопотання про поновлення цього строку не заявлене, таку слід повернути апелянту.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив:
апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - повернути апелянту. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк