ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/12300/24                                                        Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  14 квітня 2025 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача:                                                                                                                                                         Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                                            Грибан І.О., Карпушової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.12.2024 про відмову у здійсненні переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 07.12.2023 року, пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 2300-0602-8/81813 від 06.12.2023, та № 2300-0602-8/81814 від 06.12.2023.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року провадження у справі закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що є таке, що набрало законної сили рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у даній справі прийнято на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №580/14/24, однак без урахуванням висновків суду.
Не погоджуюсь із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт зазначає, звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним рішення № 64308/03-15  від 02.12.2024, яке було прийнято на виконання рішення суду у справі № 580/14/24, що є іншим предметом та підставою позову.
Крім того, позивач звертає увагу, на те, що іншого способу захистити свої права, крім подання позовної заяви про визнання протиправним рішення № 64308/03-15  від 02.12.2024, не існує.
Зазначає, що суд першої інстанції помилково встановив обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення у цій справі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2025 та від 26.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено розгляд справи у порядку письмового провадження.
Від відповідачів відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі №580/14/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області     про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 12.12.2023 у здійсненні переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.12.2023 про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі №580/14/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року без змін.
Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, установлено право на звернення до суду та способи судового захисту і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Стаття 238 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлює вичерпний перелік підстав для закриття провадження в адміністративній справі.
Відповідно до п. 4 частини першої  статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо: є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 
Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників судового процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 9901/431/18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Закриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги у даній справі є тотожними тим, що були предметом розгляду в рамках справи № 580/14/24.
Суд апеляційної інстанції не погоджується із таким висновком та зазначає, що предметом розгляду у справі № 580/14/24 було рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 12.12.2023 про відмову позивачу у здійсненні переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.
У даній справі предметом спору є рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.12.2024 про відмову у здійсненні переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку про те, що предмети та підстави справ № 580/14/24 та № 580/12300/24 не є однаковими, а стосуються різних рішень відповідача.
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про помилковість висновку суду першої інстанції щодо наявності судових рішень у справах між цими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства  України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.    Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Згідно з частиною третьою статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 312, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року у справі №580/12300/24 скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                                                                                                                                                           О.М.Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                                                                 І.О.Грибан

                                                                                                                                                                                                                                              О.В.Карпушова