Номер провадження: 22-ц/813/1824/25 
Справа № 523/7204/24
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
17.04.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П., 
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) цивільну справу
за апеляційною скаргоюОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,
на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 липня 2024 року,
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини
в с т а н о в и в:
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, в обґрунтування зазначила, що з 07.06.2023 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. ОСОБА_1 не працює, оскільки займається доглядом до донькою до досягнення нею трирічного віку. Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, складних захворювань, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає, є військовослужбовцем та має стабільний дохід.
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.
У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про зупинення розгляду справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, в обґрунтування зазначив, що перебуває у зоні бойових дій і не може безпосередньо звертатися до суду з письмовою заявою, або використовувати ЕЦП, єдиним способом комунікації, що іноді доступний є мобільний телефон.
Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 04 липня 2024 зупинив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до закінчення воєнного стану або перебування відповідача у складі ЗСУ.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що розгляд справи у відношенні сторони, яка перебуває у складі ЗСУ в період воєнного стану з порушенням приписів процесуального закону та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси такої сторони і суперечити принципу юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п.53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»). 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 липня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали матеріали справи не містили достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі частини ЗСУ, яка переведена на воєнний стан, а відповідач знаходиться в зоні бойових дій та позбавлений можливості прибувати до суду або проведення судового розгляду справи за його участі в режимі відеоконференції. Крім того, зазначає, що провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи, а тривале, на невизначений час зупинення провадження у цій справі не відповідає правам та інтересам дітей щодо належного утримання, гарантованим як внутрішнім законодавством, так і міжнародними актами.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 липня 2024 року роз`яснювалося  ОСОБА_2  право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.
Копія ухвали про відкриття провадження та копія апеляційної скарги отримана представником ОСОБА_2  - адвокатом Майнард Н.О. 25.07.2024 року та 26.09.2024 року відповідно, в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Копія ухвали про відкриття провадження представником  ОСОБА_1  -  ОСОБА_3  отримана 22.07.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Від ОСОБА_2 до суду надано заперечення проти апеляційної скарги, які за змістом є відзивом на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що жодних прав чи інтересів дитини не порушено, сторона позивача не надала жодного доказу, що дитина проживає разом із матір`ю, утримується нею, а отже зупинення розгляду справи призведе до незворотніх негативних наслідків для дитини. Підстави для зупинення провадження, передбачені ч. 1 ст. 251 ЦПК судом першої інстанції дотримано в повному обсязі, вони тривають і на час розгляду справи в апеляційній інстанції. Позивачем зазначено про її відсутність на території України - з її слів ОСОБА_1 проживає у Норвегії, а дитина, що достеменно відомо відповідачу, знаходиться у батьків - в Ірландії, на території України не зареєстрована, тобто відсутність сторін і неможливість забезпечити їх присутність у суді для з`ясування всіх обставин справи зумовлює необхідність зупинення справи, до завершення об`єктивних обставин, що зумовлюють таке зупинення.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.10.2024 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.10.2024 року зупинено провадження у справі № 523/7204/24 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 липня 2024 року, за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 557/1226/23 (провадження № 61-2354сво24).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.04.2025 року відновлено провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 березня 2025 року у справи 557/1226/23 зазначив, що вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини, зокрема про зміну способу стягнення та їхнього розміру, хоч і відповідатиме певним інтересам того відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.
У травні 2024 року ОСОБА_2 через свого адвоката Майнард Н.О. звернувся до суду з клопотанням про зупинення розгляду справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в обґрунтування зазначив, що перебуває у зоні бойових дій і не може безпосередньо звертатися до суду з письмовою заявою, або використовувати ЕЦП, єдиним способом комунікації, що іноді доступний є мобільний телефон.
На підтвердження зазначених обставин, долучив до матеріалів справи витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 24 від 21.05.2024 року, відповідно до якого з 20.05.2024 року ОСОБА_2 зараховано до особистого складу, на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення з 22.05.2024 року та посвідчення ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 .
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №24 від 21.05.2024 року, з 20.05.2024 року ОСОБА_2 зараховано до особистого складу, на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення з 22.05.2024 року. З 20.05.2024 року вважати таким, що справи та посаду головного сержанта військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №172 від 01.10.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_3 з 30.09.2024 року до окремого розпорядження для виконання бойових завдань.
Звертаючись до суду першої інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідачем не надано доказів перебування ОСОБА_2 у зоні бойових дій, виконання бойових завдань та неможливості брати участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а наданий витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 24 від 21.05.2024 року такі обставини не підтверджує.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції інтереси відповідача представляв адвокат Майнард Н.О., який звертався до суду із клопотаннями, надавав відзив на позовну заяву, приймав участь у судовому засіданні 04.07.2024 року.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини).
Ураховуючи, що відповідач користується правничою допомогою адвоката, мав можливість висловитися щодо позовних вимог шляхом подання відзиву на позовну заяву, у судовому засіданні його інтереси представляв адвокат, через адвоката подав заперечення на апеляційну скаргу, беручи до уваги докази подані представником відповідача до клопотання про зупинення провадження у справі та предмет позову, яким є стягнення аліментів на дитину, зважаючи, що першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, то колегія суддів вважає, що зупинення провадження може зашкодити інтересам малолітньої дитини в отриманні передбаченого законом утримання з боку її батька.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, апеляційний суд вважає наявними підстави для скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 04 липня 2024 року і направлення справи до суду першої інстанції продовження розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , задовольнити.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 липня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 17 квітня 2025 року. 

Головуючий                                                                В.А. Коновалова

Судді                                                                         О.Ю. Карташов 

Ю.П. Лозко