КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

Провадження 33/824/1879/2025                                                                                                             Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 756/16126/24                                                                                                                                  Суддя у І інстанції:Родіонов С.О.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
             14 квітня 2025 року                                                                    м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                   Васильєва М.А.
за участю:
захисника                                                                              Загороднього  Є.О.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,                                        ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Загороднього Євгенія Олеговича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 5 лютого 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі)  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, 
В С Т А Н О В И Л А:
            Постановою суду  ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 25 листопада 2024 року о 01:33 год. ОСОБА_1 у м. Києві по пр-т. Оболонському, 28-А, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху керував транспортним засобом «Audi» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Загородній Є.О. в інтересах ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 5 лютого 2025 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючи на положення ст.ст. 3, 59  Конституції України, ст.ст. 245, 251, 252, 266, 268 КУпАП, постанову Верховного Суду у справі № 524/9827/16-а від 18 лютого 2021 року, судову практику Київського апеляційного суду, ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судову практику Європейського суду з прав людини, апелянт вважає постанову незаконною та необґрунтованою.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що з матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був не згоден з пропозицією поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння  з використанням спеціальних технічних засобів без спеціаліста у сфері права (юриста, адвоката).
Так,  захисник вказує, що з відеозапису вбачається наступне: 
-   о 01:39:00 год. ОСОБА_1 висловив бажання подзвонити  юристу;
- о 01:39:14 год. працівник поліції зазначає: «Зараз не розгляд справи. Ви маєте право користуватися юридичною допомогою під час розгляду справи. Зараз фіксація  правопорушення»;                              
-   о  01:40:08 год. ОСОБА_1 повторно зауважує: «Я маю право на юриста»;
- о 01:40:25 год. працівник поліції: «Ми зараз зафіксуємо і потім ви вже будете консультуватися»;
- о 01:40:33 год. ОСОБА_1 : «На даний момент без юриста я не погоджуюсь і проходити огляд»;
- о 01:40:55 год. працівник поліції: «Ми не будемо чекати юриста, оскільки це не розгляд справи»;
- о 01:41:55 год. працівник поліції: «На даний момент немає необхідності користуватися послугами юриста».
Отже, як зазначає захисник, з долученого до матеріалів справи відеозапису з місця події вбачається, що під  час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно ОСОБА_1 було істотно порушено та обмежено його процесуальні права та гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП.
Окрім того, апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції не звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 працівниками поліції від керування транспортним засобом.
Також апелянт звертає увагу, що відповідно до статистики оголошення повітряних тривог у м. Києві складання протоколу та інших матеріалів у справі працівниками поліції відбулося під час оголошеної повітряної тривоги, яка розпочалася о 22:19 год.  24 листопада 2024 року та закінчилася о 02:17 год.  25 листопада 2024 року. Звідеозапису вбачається, що зупинка і складання протоколу про адміністративне правопорушення проводилося під час оголошеної повітряної тривоги, у зв`язку з цим поліцейські повинні були зупинити проведення будь-яких дій та продовжити лише після закінчення повітряної тривоги, що не було останніми дотримано. Як повідомив ОСОБА_1 , одним із мотивів відмови від проходження огляду було хвилювання за своє життя та здоров`я через оголошену повітряну тривогу.
Відповідно до офіційних рекомендацій органів державної виконавчої влади, ДСНС, Національної поліції України, розміщених на сайтах відповідних органів, під час повітряної тривоги громадяни повинні перебувати в укриттях. Разом з тим, як зауважує захисник, вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, зокрема, проїхати до медичної установи для проведення огляду, була висловлена вже під час повітряної тривоги, і при цьому поліцейський не роз`яснював водію і не пропонував пройти такий огляд після завершення повітряної тривоги, у зв`язку з чим, на думку захисника, слід дійти висновку, що така вимога в розумінні поліцейського мала бути виконана водієм під час повітряної тривоги. В умовах збройного конфлікту та ситуації, яка склалась під час повітряної тривоги, виконання вимоги поліцейського для водія, на переконання захисника, супроводжувалось би ризиком небезпеки для свого життя і здоров`я і невиконання водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху, що пов`язано не з умислом на вчинення правопорушення, а з метою уникнення реальної  небезпеки для свого життя і здоров`я, що, у свою чергу, виключає склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у такому випадку відсутня суб`єктивна сторона правопорушення у формі умислу.
 
            У суді апеляційної інстанції захисник Загородній Є.О. повністю підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, додаючи, що досліджувані події за участю ОСОБА_1 відбувались під час повітряної тривоги, а пересування ОСОБА_1 на автомобілі під час комендантської години, у тому числі, і під час повітряної тривоги, то є правом особи. Вважає, що працівники поліції порушили право ОСОБА_1 на захист, не забезпечивши йому адвоката, як того просив останній, та, окрім того, склали матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 під час повітряної тривоги.
 
            ОСОБА_1 у судовому засіданні, надаючи пояснення, зазначив, що за досліджуваних подій, що мали місце 25 листопада 2024 року, перед цим посварився з дівчиною, яка у подальшому мала стати його нареченою. Дізнавшись про її зраду, щоб не знаходитись в одному з нею приміщенні, вийшов з будинку, сів в автомобіль. Був випивши. Поїхав на набережну, там трохи посидів і вирішив повернутися додому. Був зупинений поліцейськими, а коли вийшов з автомобіля,  поліцейський запропонував пройти медогляд. Оскільки він юридично не грамотний, то потребував допомогу адвоката. На той момент був у нервовому стані. Оскільки почав нервувати, тому і відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. На той момент вважав, що так буде правильно. Відчуває сором після переглянутого відеозапису досліджуваних подій. Просить врахувати, що на його утриманні перебувають брат, сестра та бабушка, яка має проходити лікування від раку, а тому йому потрібно водійське посвідчення. З цих же підстав вирішив подавати апеляційну скаргу.
 
Поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві старший сержант поліції Поліщук О.О. пояснив, що особи взагалі не мають права пересуватися містом під час комендантської години, як і керувати транспортним засобом. Після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , останній вийшов з автомобіля зі стаканом алкоголю. ОСОБА_1 повідомлялось, що він може телефонувати і консультуватись. Пояснення, надані захисником у судовому засіданні, спростовуються відеозаписом подій. ОСОБА_1 надавалась можливість зателефонувати.
 
Заслухавши доповідь судді, позицію ОСОБА_1 та його захисника Загороднього Є.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку           № 1 УПП в м. Києві старшого сержанта поліції    Поліщук а О.О. , дослідивши наявні у справі докази, у тому числі відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти такого висновку. 
 
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого,  зобов`язаний:
-  виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду  передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України  від 9 листопада 2015 року за  № 1452/735.  
Відповідно до наведених нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій  транспортного засобу відмовився від проведення огляду  на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його  результатами, така особа  направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права. 
 
За змістом оскаржуваної постанови суддя місцевого суду, вислухавши пояснення         ОСОБА_1 , який вину визнав, захисника Загороднього Є.О., дослідивши матеріали справи та відеозапис, проаналізувавши які у взаємозв`язку між собою, дійшов висновку про доведеність винуватості   ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник Загородній Є.О. в судовому засіданні повідомляв, що працівники поліції не надали   ОСОБА_1 права скористатись юридичною допомогою під час складання протоколу. Крім того, складання протоколу та інших матеріалів у справі працівниками поліції відбулося під час оголошеної повітряної тривоги, у зв'язку з цим одним з мотивів відмови   ОСОБА_1 було хвилювання за своє життя та здоров'я через оголошену повітряну тривогу.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 181447 від 25 листопада 2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ДВД-диск з відеозаписом події на якому зафіксовано, як правопорушник відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому не вказував на те, що він це зробив через повітряну тривогу чи через необхіндість надання йому правової допомоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, суд зазначив, що доводи про те, що у ОСОБА_1 було хвилювання за своє життя та здоров'я через оголошену повітряну тривогу належними та допустимими доказами не підтверджуються, як і те, що матеріали справи не містять доказів того, що,  ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції про його бажання пройти до укриття, а протокол скласти після відбою оголошеної повітряної тривоги, тому вважав його пояснення способом ухилитись від відповідальності за вчинене правопорушення і тому ці доводи прийня до уваги.
 
Так, під час  апеляційного розгляду повторно досліджені докази, а саме: 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 листопада 2024 року відповідно до змісту якого, ОСОБА_1 , в якого у результаті огляду, проведено поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, направлявся до закладу охорони здоров`я - КНП КМНКЛ «Соціотерапія», вул. Чорних Запорожців, 20 (ас. 4);
- відеозаписи з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.
            З першого запису DVD-диску (розпочинається 25 листопада 2024 року о 01:32:34 год. - закінчується о 01:45:34 год.) вбачається, що патрульний автомобіль з працівниками поліції їдуть у службовому автомобілі з увімкненими проблисковими маячками, подаючи звуковий сигнал автомобілю, який прямує попереду них. В руках у поліцейського, який знаходиться на передньому пасажирському сидінні, наявний відеореєстратор, який він тримає біля лобового скла. Після зупинки транспортних засобів, поліцейські одразу підійшли до автомобіля, з водійського сидіння якого вийшов чоловік, який в руках тримав стакан з вмістом всередині рідини. Поліцейські представились і наголосили, що у комендантський час потрібно залишатись дома. Запитали у водія, чому він порушує комендантську годину, на що водій відповів, що від дівчини їде,  на що поліцейські зауважили, що у такому випадку треба було залишатись дома у дівчини. Поліцейський сказав надати посвідчення водія та документи на автомобіль. Водій підтвердив, що автомобіль належить йому. Водій поставив стакан на автомобіль та  надав посвідчення водія. Повідомив, що його будинок знаходиться поряд. На запитання, чи їде водій один та чи не має зброї в автомобілі, водій повідомив, що не має. На запитання, чи були раніше привод у поліцію, чи був «адмін, кримінал», водій повідомив, що був кримінал. На запитання, чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, останній сказав, що так. На запитання поліцейського, чи знає ОСОБА_1 , що за кермом заборонено вживати, останній відповів, що знає. На запитання поліцейського, чому так вийшло, ОСОБА_1 пожав плечима та сказав, що «дівчина така..». Поліцейський повідомив, що відчувається запах алкоголю з порожнини рота, на що      ОСОБА_1 відповів, що знає, про що каже поліцейський, та попросив у останнього:«Давай без протоколу хай буде».  Поліцейська повідомила, що згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» всі події з початку спілкування записуються на нагрудну  бодікамеру, на що ОСОБА_1 сказав, що знає про це. Поліцейський, з посиланням на  наказ МОЗ/МВС № 1452/735, де прописуються ознаки при алкогольного, наркотичному сп`яніння та порядок проходження огляду, повідомив, що при наявності ознак сп`яніння патрульні зобов`язані запропонувати пройти огляд на місці або у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 двічі сказав, що все знає. Оскільки у ОСОБА_1 наявний запах алкоголю з порожнини рота і порушення мови, поліцейський запропонував       ОСОБА_1 на місці за допомогою приладу «Драгер» пройти тест для встановлення його стану. ОСОБА_1 одразу відповів, що відмовляється. На запитання поліцейського, чи поїде ОСОБА_1 до лікаря-нарколога, останній відповів, що йому потрібно зателефонувати, у нього є таке право. Поліцейський сказав, що авжеж, хай ОСОБА_1 телефонує. ОСОБА_1 став шукати свій мобільний телефон, гадаючи, що він віддавав його поліцейським. Поліцейська запропонувала ОСОБА_1 , щоб той сказав номер свого мобільного телефону, вона зателефонує, щоб по звуку його відшукати. Поліцейська набрала номер мобільного телефону, звуку не було, ОСОБА_1 сказав, що згадав, що телефон дома. Поліцейський запитав, чи пройде ОСОБА_1 огляд на місці,  на що останній відповів, що ні. На запитання, чи проїде ОСОБА_1 до лікаря-нарколога, останній відповів, що ні, юрист йому це не радив. Поліцейський запитав, чи знає ОСОБА_1 , що за відмову також передбачена відповідальність, на що водій відповів, що знає. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 що його обов`язок,  як водія, на вимогу працівника поліції пройти огляд, змушувати ОСОБА_1 ніхто не буде і спонукати до цього, проте, якщо водій відмовляється, то на місці складається протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, то йому і було запропоновано пройти огляд.  Якщо водій відмовляється, за роз`ясненнями поліцейського, то протокол про адміністративне правопорушення складається на місці і зазначається, що водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запропонував піти, взяти паспорт і телефон, який є надто важливим для нього.  Поліцейський повідомив, що наразі дії ідуть до завершення, на що ОСОБА_1 сказав, що «нікуди не йдемо», він без телефону, йому потрібно зателефонувати юристу. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що наразі не розгляд справи, ОСОБА_1 має право користуватися юридичною допомогою під час розгляду справи, наразі йде фіксація правопорушення. ОСОБА_1 сказав, що потребує допомогу юриста, на що поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 може дзвонити та консультуватись. На запитання, чи йдуть поліцейські з ОСОБА_1 , поліцейський повідомив, що вони залишаються на місці вчинення адміністративного правопорушення; що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запитав: «Де, на приватній території?»  Поліцейський повідомив, що не має різниці у приватній-не приватній території; що  ОСОБА_1 почали зупиняти ще задовго до зупинки і відео цьому підтвердження, на якому зафіксовано, як водій їхав по зустрічній смузі. На запитання ОСОБА_1 , чи має він право на юриста, поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 звичайно має право користуватися послугами адвоката або іншого фахівця у галузі права. ОСОБА_1 мав намір піти і взяти телефон, поліцейський повідомив, що наразі не розгляд справи, спочатку зафіксується правопорушення, а потім ОСОБА_1 буде консультуватися. Поліцейський останній раз запитав, чи погоджується ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 сказав,  що не погоджується без юриста. Поліцейський  роз`яснив положення п. 2.5 Правил дорожнього руху, ч. 1  ст. 130 КУпАП щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 наполягав пройти додому, щоб взяти телефон, бо він має право на юриста. Поліцейський повідомив, що спочатку буде оформлення, на місці буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, де буде вказано, що ОСОБА_1 відмовився  від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; після цього ОСОБА_1 може йти і телефонувати юристу. ОСОБА_1 запитав, чи знає поліцейський Черниша Андрія, на що поліцейський сказав, що не знає, а ОСОБА_1 сказав, що і слава Богу . ОСОБА_1 сказав, що він має право на юриста, поліцейський це підтвердив, повідомив, що водія ніхто не обмежує у його правах і, якби була необхідність, то вони б сходили за телефоном ОСОБА_1 , проте наразі такої необхідності немає. При поліцейських ОСОБА_1 взяв стакан з ємністю, який до цього він поставив на дах автомобіля та, роблячи ковток з нього, сказав поліцейському: «А я взяв і випив». Поліцейський запитав, що він випив, на що ОСОБА_1 сказав: «Алкоголь», поставив стакан на місце та запитав у поліцейського, у чому проблема. На запитання поліцейського, що саме цікавить ОСОБА_1 , він запитав щодо причини зупинки. Поліцейський повідомив, що підставою для цього є порушення водієм комендантської години. Запитав, чи знає котра година, на що ОСОБА_1 відповів, що знає, більше дванадцятої, запитав у поліцейського: «І? Далі? Ви заїхали на приватну територію», на що поліцейський заперечив, зазначаючи про відсутність шлагбаумів. Поліцейський запитав у ОСОБА_1 , де саме його почали зупиняти, в якому місці він побачив проблискові червоно-сині маячки, на що ОСОБА_1 сказав, що коли заїхав на територію, проте поліцейський сказав, що набагато раніше, підтвердження цьому є відео, і не має значення по якій території рухався ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що не буде сперечатись з поліцейським, проте наполягає, що територія є приватною. Поліцейський зазначив, що шлагбаум був відкритий, на що ОСОБА_1 сказав, що шлагбаум був відкритий, оскільки повітряна тривога. Поліцейський повідомив, що по факту на ОСОБА_1 на місці буде складений протокол про адмінправопорушення, на що  ОСОБА_1 сказав: «Складайте, добре». На запитання поліцейського, чи є у ОСОБА_1 тверезий водій, щоб запаркувати автомобіль, останній відповів: «Допустимо». На пропозицію поліцейського зателефонувати знайомому, ОСОБА_1 сказав, що при собі не має телефону, на що поліцейський повідомив, що після оформлення у ОСОБА_1 буде можливість зателефонувати, коли той підніметься до себе додому. Поліцейська уточнила місце мешкання ОСОБА_1 та повернула документи на транспортний засіб.
            Наступним відеофайлом (розпочинається 25 листопада 2024 року о 01:45:34 год. - закінчується о 01:58:22 год.) зафіксована розмова поліцейського з ОСОБА_5 , якому доведено до відома, що останній пересувається транспортним засобом у комендантську годину, що є порушенням Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність. ОСОБА_1 взяв стакан з ємністю всередині та повідомив поліцейському, що на даний момент він має право вживати алкоголь, перебуваючи на приватній території, проте поставив його на місце, зазначивши, що вже не має бажання пити алкоголь. Потім озвучив поліцейському, що заїхавши на частку територію, не розуміє, за що його зупинили, на що отримав відповідь від поліцейського, що за порушення комендантської години. ОСОБА_1 сказав, що у нього відсутній телефон і не має змоги визвати свого юриста. Поліцейський повідомив, що по закінченню оформлення матеріалів, ОСОБА_1 піде до себе додому і зателефонує. ОСОБА_6 наполягав, щоб поліцейські пішли з ним додому, щоб він взяв телефон, на що поліцейський повідомив, що: останній самостійно це зробить після фіксації правопорушення, оскільки наразі не відбувається розгляд справи; на місці буде складений протокол, після чого буде направлений до Оболонського районного суду; ОСОБА_1 викличуть до суду і після цього приймуть рішення; наразі ніякий штраф не виписується, а фіксується правопорушення. Поліцейський зазначив, що  все фіксується на бодікамеру, у тому числі, з моменту, коли водій виїхав з вул. Прирічної. ОСОБА_1 почав пропонувати поліцейському сходити додому за телефоном, на що поліцейський повідомив, що цього робити не зобов`язаний, а коли ОСОБА_1 буде ознайомлений з протоколом, то потім піде додому, додаючи, що останній не затриманий і для отримання консультації може телефонувати. ОСОБА_1 вголос зачитаний протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо нього та повідомлено, що до протоколу додається направлення, подія фіксувалась на дві бодікамери, розгляд справи відбудеться в Оболонському районному суді м. Києва, на номер телефону прийде повідомлення або зателефонують; у водія тимчасово вилучаються посвідчення водія відповідної серії та номеру і замість цього видається тимчасовий дозвіл  на право керування транспортним засобом, а отримувати його, чи ні, то є правом ОСОБА_1 . Одночасно сперечаючись з поліцейським, ОСОБА_1 сказав, що йому вкрай терміново потрібен телефон, що поліцейські мають з ним піти додому, на що поліцейський повідомив, що у цьому немає необхідності і вони не зобов`язані кудись ходити з водієм. На пропозицію підписати, викласти пояснення у протоколі та отримати його копію, ОСОБА_1 сказав, що розписуватися не буде. Поліцейський сказав: «Тоді до побачення, ідіть, беріть телефон» та попередив ОСОБА_1 , що той відсторонений від керування транспортним засобом на одну добу, оскільки у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На запитання ОСОБА_1 , чим це доказано, поліцейським повідомив, що складеним протоколом серії ЕРП1 № 181447 це доведено, що       ОСОБА_1 може бути вільним і за кермом у цей день йому сідати заборонено. Якщо ОСОБА_1 повторно буде зупинено, то повторно притягнуто до адміністративної відповідальності.
Інші відеофайли, наявні на відеозаписі, є дублюючим з боді-камери іншого працівника поліції та  відтворює аналогічну хронологію подій за участю ОСОБА_1 , у тому числі і рух поліцейського автомобіля  з увімкненими проблисковими червоно-синіми пробковими маячками, супроводжуючи звуком сигналом  за автомобілем ОСОБА_1 (ас. 7).
 
За наслідками подій уповноваженою на те особою стосовно ОСОБА_1 складений поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку  № 1 УПП в м. Києві старшим сержантом поліції Поліщуком О.О протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 181447 від       25 листопада 2024 року, в якому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у  ОСОБА_1 (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова) та дії водія щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння; є вказівка на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1);
Від підпису означеного протоколу та отримання його копії ОСОБА_1  відмовився.
 
Встановлені обставини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров`я, після дослідження відеозапису подій не заперечувались і самим ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, який зазначив, що його поведінка була обумовлена вжитим алкоголем, до того ж був злий, і у ситуації на момент досліджуваних подій все зробив максимально погано. Посвідчення водія потрібно для того, щоб возити брата, сестру, бабушку. Визнає порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху та обізнаний про санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
 
Захисник після повторного дослідження судом апеляційної інстанції доказів у провадженні покладався на розсуд суду.
 
 Доводи сторони захисту у частині того, що ОСОБА_1 був не згоден з пропозицією поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння  з використанням спеціальних технічних засобів без спеціаліста у сфері права (юриста, адвоката), суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що спростовуються як дослідженим відеозаписом досліджуваних подій, так і поясненнями самого ОСОБА_1 та інспектора поліції  Поліщука О.О. в суді апеляційної інстанції.
 
Що стосується доводів того, що одним із мотивів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду було хвилювання за своє життя та здоров`я через оголошену повітряну тривогу, то і вони є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписами.
 
Таким чином, висновки судді місцевого суду у постанові від 5 лютого 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому немає законних підстав для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як про це просить апелянт.
 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП. 
 
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника Загороднього Є.О. не підлягає до  задоволення.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А:
            Апеляційну скаргу захисника Загороднього Євгенія Олеговича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
            Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 5 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
              Суддя  
Київського апеляційного суду                                                                   М.А.Васильєва