Справа № 466/10708/24                                Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С. 
Провадження № 33/811/492/25                        Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Микуша Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника Микуша Д.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 березня 2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
                                               в с т а н о в и в:
вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 16.10.2024 о 23:24:19 год., перебуваючи у м. Львові на проспекті В`ячеслава Чорновола, 43, керував транспортним засобом марки «Shkoda superb», номернй знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку із згоди водія з застосування приладу «Драгер Алкотест 6810» №ARCE 0243 тест № 3118, результат огляду 0,30 %. Також, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», що підтверджується медичним висновком №002674. Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції захисник Микуш Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 березня 2025 року та закрити провадження у справі.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що 16.10.2024 о близько 23.00 год. у м. Львові на автомобілі марки «Shkoda superb», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 разом зі своїм знайомим приїхали в магазин за адресою проспект В`ячеслава Чорновола, 48 у м. Львові. Транспортним засобом керував знайомим ОСОБА_1 , який відлучився.
Згодом під`їхали працівники патрульної поліції та безпідставно стверджували, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи при цьому жодних доказів.
Водночас ОСОБА_1 вирішив пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише з метою, щоб його дії не розцінювалися як відмову від проходження такого, та не склали протокол.
Апелянт вважає, що перебування біля транспортного засобу, який припарковано, не підтверджує факту керування ним. 
Звертає увагу на те, що у протоколі не зазначено ознак сп`яніння, відсутнє направлення на огляд, та ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. 
При цьому, ОСОБА_1 не заперечує, що працівниками поліції було проведено його огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак не, як водія.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Захисник Микуш Д.М. у суді апеляційної інстанції не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .
За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Захисник – Микуш Д.М. апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152363 від 17 жовтня 2024 року (а.с. 1), згідно з яким ОСОБА_1 16.10.2024 о 23:24:19 год., перебуваючи у м. Львові на проспекті В`ячеслава Чорновола, 43, керував транспортним засобом марки «Shkoda superb», номернй знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку із згоди водія з застосування приладу «Драгер Алкотест 6810» №ARCE 0243 тест № 3118, результат огляду 0,30 %. Також, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», що підтверджується медичним висновком №002674. Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.
Викладені у протоколі обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи записом з камер спостереження патрульних, з якого слідує, що працівники поліції виявили транспортний засіб марки «Shkoda superb», номерний знак НОМЕР_1 , який було припарковано з порушенням. Поліцейські знайшли водія, яким виявився ОСОБА_1 та вказали на допущене ним порушення ПДР. Однак, ОСОБА_1 почав заперечувати, що керував автомобілем, проте в ході спілкування із поліцейськими визнав факт керування транспортним засобом та погодився, що допустив порушення ПДР (час на відео 23:35:54). Під час спілкування із ОСОБА_1 поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, тому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» результат 0,30%о. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, тому був доставлений поліцейським до медичного закладу на огляд. В медичному закладі ОСОБА_1 також пройшов огляд, результат 0,30%о. Через  20 хв. було проведено повторний огляд ОСОБА_1 за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 0,26%о. За результатами огляду ОСОБА_1 в медичному закладі було складено висновок №002674 від 17.10.2024 про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння.
Викладені у протоколі обставини підтверджуються даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 4), огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Проба проведеного за допомогою приладу «Drager» огляду 16.10.2024 о 23:51 год. показала позитивний результат 0,30‰; проба проведеного за допомогою приладу «Drager» огляду 17.10.2024 о 00:11 год. показала позитивний результат 0,30‰; проба проведеного за допомогою приладу «Drager» огляду 17.10.2024 о 00:31 год. показала позитивний результат 0,26‰, що також стверджується роздруківками приладу, (а.с. 3, 36).
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно до положень Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.
Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та незгоди з його результатами, був доставлений до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Апеляційним судом встановлено, що за наслідками проведеного в закладі охорони здоров`я огляду, у відповідності до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», було складено висновок від 17 жовтня 2024 року № 002674 (а.с. 5).
Так, згідно з висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 жовтня 2024 року №002674 (а.с. 5), огляд ОСОБА_1 проводився КНП ЛОР «Центр превенції та терапії узалежнень», за результатом проведеного огляду в освідуваної особи встановлено стан алкогольного сп`яніння.
Пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року передбачено право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду.
Водночас, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 жовтня 2024 року №002674 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, та дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не оспорював.
Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, та відсутність в матеріалах справи доказів про це, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки такі спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт керування. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Микуша Д.М. в інтересах останнього – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду                  Т.М. Урдюк