ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 травня 2025 року
м. Київ
 
справа № 367/3975/22
провадження № 61-2249св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), ), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
   
учасники справи:
 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 ,
третя особа- Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 , яка є законним представником ОСОБА_2 , - адвоката Буца Олександра Анатолійовича на постанову Київського апеляційного суду від 13 січня 2025 року, прийняту у складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Борисової О. В., Левенця Б. Б.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ,               в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , в якому просила суд усунути від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємця за законом першої черги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Короткий зміст ухвал суду першої інстанції
 
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 листопада 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Справу призначено до підготовчого засідання, з викликом учасників справи в судове засідання.
 
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, з повідомленням учасників справи.
 
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2024 року, постановленою у складі судді Кравчук Ю. В., позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Роз`яснено, що особа, заяву якої було залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 жовтня 2022 року, якою накладено заборону на видачу Бучанською міською державною нотаріальною конторою Київської області свідоцтва про право на спадщину за спадковою справою, відкритою після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 367/3975/22.
 
Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачка повторно не з`явилася у судове засідання, повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку, заяв про зміну адреси не подавала, із заявою про розгляд справи у її відсутність не зверталася.
 
Короткий зміст постанови апеляційного суду
 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2024 року скасовано.
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , третя особа - Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області, про усунення від права на спадкування направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, а тому відсутня визначальна умова для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У лютому 2025 року представник ОСОБА_3 , яка є законним представником ОСОБА_2 , - адвокат Буц О. А. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що                                         неотримання позивачкою поштової кореспонденції є систематичним та постійним, не зважаючи на те, що остання вказувала відповідну адресу як і в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі. Позивачка свідомо ігнорувала отримання поштової кореспонденції, що надходила їй в межах цієї справи. Позивачка і її представник  належним чином повідомлялися судом про час та місце розгляду справи та про прийняті процесуальні рішення у встановленому процесуальним законом порядку. Саме позивач як особа, яка ініціювала судовий процес з метою захисту своїх прав, свобод та інтересів, має бути зацікавлений у тому, щоб організувати належне та своєчасне отримання кореспонденції від суду. 
 
Відзив на касаційну скаргу не надходив
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
У березні 2025 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                       є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Статтею 400 ЦПК України встановлено межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Так, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав (частина перша статті 2 ЦПК України).
 
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України).
 
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення,                 у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».
 
Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 30 вересня               2020 року у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 20 травня       2021 року у справі № 522/13928/15 (провадження № 61-2134св21), від 18 серпня 2021 року у справі № 495/9414/15-ц (провадження № 61-5230св21), від 10 лютого 2022 року у справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).
 
Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (стаття 211 ЦПК України).
 
Частиною шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка,                      а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
 
Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма 128 ЦПК України).
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
 
У постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 761/20381/21 (провадження № 61-4215св23) зазначено, що відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику судового процесу SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України. Отже, суд може повідомляти учасника справи про розгляд справи з використанням засобів мобільного зв`язку шляхом надіслання текстових (SMS) повідомлень, однак виключно за наявності відповідної письмової заяви такого учасника.
 
У справі, яка переглядається, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, з повідомленням учасників справи.
 
У судове засідання з розгляду справи по суті, призначене судом на 22 січня                  2024 року, 23 лютого 2024 року учасники справи не з'явилися, про що складено довідки(а. с. 55, 76, т. 2).
 
Ухвалами Ірпінського міського суду Київської області від 22 січня 2024 року та            від 23 лютого 2024 року суд визнав обов`язковою явку позивачки (представника позивача) ОСОБА_1 у судове засідання у цій справі.
Наступне судове засідання, призначене судом на 15 квітня 2024 року, справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, що не пов?язано з неявкою          у судові засідання належним чином повідомленого позивача (а. с. 92, т. 2).
 
Через неможливість продовжити розгляд справи в наступному судовому засіданні, що призначене судом на 23 травня 2024 року, суд першої інстанції відклав розгляд справи до 18 червня 2024 року (а. с. 112-113, т. 2).
 
22 травня 2024 року до суду надійшла заява від адвоката Коровіної Наталі Георгіївни, в якій вона повідомила суд про те, що договір про надання правової допомоги між нею та ОСОБА_1 (позивач у справі) розірвано,                    її повноваження, як представника позивача у справі, припинено (а. с. 104, т. 2).
 
В матеріалах справи міститься оголошення про виклик до суду ОСОБА_1 у судове засідання на 18 червня 2024 року о 13-45 год (а. с. 128-129, т. 2).
 
Довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» одержувачу ОСОБА_1 про виклик до суду на 18 червня 2024 року без підпису відповідального працівника            (а. с. 132, т. 2).
 
Надісланий судом на адресу позивача рекомендований лист за ідентифікатором відстеження 0600268165131 про явку позивачки у судове засідання 18 червня        2024 року повернувся до суду без вручення (а. с. 146, т. 2).
 
Відстеження поштового відправлення ДП «Укрпошта» за ідентифікатором відстеження 0600268165131 свідчить про те, що лист повертається за зворотньою адресою (до суду) «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 130, т. 2).
 
Рекомендоване повідомлення надіслане судом на адресу позивачки про явку                   у судове засідання на 19 липня 2024 року повернулась до суду без вручення. Довідка поштового відділення про причини повернення рекомендованого листа відсутня        (а. с. 178, т. 2).
 
Надісланий судом на адресу позивача рекомендований лист про явку в судове засідання 28 серпня 2024 року повернувся до суду без вручення, з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 176, т. 2). 
 
Апеляційний суд правильно виходив із того, що надіслання судом першої інстанції судової повістки у виді смс-повідомлення на мобільний номер телефону позивача через додаток «Viber» не вважається належним повідомленням позивача про розгляд справи, оскільки позивачка не подавала до суду заяву про виклик до суду за допомогою засобів мобільного зв`язку.
 
Установивши, що позивачка не була належним чином повідомлена про судові засідання, призначені на 18 червня 2024 року, 19 липня 2024 року та 28 серпня        2024 року, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду та обґрунтовано скасував ухвалу суду першої інстанції.
 
Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками апеляційного суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
 
Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів      є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження           № 14-446цс18)).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 , яка є законним представником ОСОБА_2 , - адвоката Буца Олександра Анатолійовича залишити без задоволення.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 13 січня 2025 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,    є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:   	Г. В. Коломієць       Б. І. Гулько        Д. Д. Луспеник