Справа № 750/3830/25 	Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С. 	
Провадження № 33/4823/463/25 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Салая Г.А.,
за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Мороза О.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2025 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 17.02.2025 року о 16:56 год. ОСОБА_1 у м. Чернігові по просп. Миру, 34, керував транспортним засобом «ВАЗ-2102», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. 

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження, призначити судово-токсикологічну експертизу, про що подав відповідне клопотання.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю, оскільки висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними у матеріалах доказами, які були неповно досліджені з точку зору допустимості. Зазначає, що ОСОБА_1 ставиться у вину керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено висновком, проте ОСОБА_1 стверджує, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння, не погодився з висновком лікаря, оскільки у лікаря упереджене ставлення до його сім`ї. Жодних ознак наркотичного сп`яніння, встановлених законодавством, у ОСОБА_1 не було. Не погоджуючись із висновком щодо наркотичного сп`яніння, стороною захисту було подано клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи, у задоволенні якого судом безпідставно відмовлено, що призвело до неповного з`ясування всіх обставин справи та порушенні права на захист ОСОБА_1 . Без проведення судового засідання, з порушенням права сторони захисту давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, судом прийнято оскаржувану постанову. Зазначає, що стороною захисту було направлено заяву до Київського міського бюро судово-медичної експертизи щодо проведення токсикологічної експертизи на вміст у біологічному матеріалі (сечі) канабіоїдів або інших речовин, на що отримано відповідь про те, що вказана експертиза може бути розпочата тільки після доставки зразка та проплати коштів. І такий зразок необхідно надати ухвалою про тимчасовий доступ, тому власними засобами провести таку експертизу не представляється можливим. Вважає, що у такому випадку відмова у призначенні експертизи є порушенням права на захист та спростування обвинувачення, а також положень ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи. Тоді як обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності винуватості особи мають тлумачитися на її користь. 

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити із викладених підстав, пояснивши, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 307 КК України, але вказував, що на даний час не вживає наркотичні засоби, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом встановлено, що 17.02.2025 року о 16:56 год., в м. Чернігові по пр. Миру, 34, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №267247 від 10.03.2025 року.

Відповідно до долученого до матеріалів відеозапису із відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається рух автомобіля ВАЗ, після чого поліцейський автомобіль здійснив розворот та прослідував за вказаним автомобілем, який після подачі знаку про зупинку, зупинився. В подальшому на відео з нагрудних камер зафіксовано, що поліцейськими роз`яснено водію причину зупинки – не пристебнутий ременем безпеки та проведено поверхневу перевірку автомобіля. У подальшому після перевірки бази даних, у водія спитали чи вживає наркотичні речовини, що останній заперечив та вказав, що його вже зупиняли з таких причин та перевіряли. Поліцейський повідомив, що у водія наявні ознаки наркотичного сп`яніння «блідість обличчя та зіниці, які не реагують на світло». Водій погодився, після чого прослідували до закладу охорони здоров`я, де було відібрано біологічний зразок (сечу), лікарем проведено огляд, заповнено необхідні документи. Далі на відео зафіксовано як працівники поліції 09.03.2025 прибули за місцем проживання ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за результатами висновку медичного огляду. З результатом медичного огляду ОСОБА_1 не погоджувався, зазначаючи, що він не вживає наркотичні засоби, вважав такі висновки упередженими з боку лікаря до їх сім`ї.    

Разом з тим, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи, а саме: - відеозаписом, яким зафіксовано зупинку, озвучення ознак наркотичного сп`яніння, вимогу пройти огляд, згоду водія, проходження огляду у закладі охорони здоров`я з відібранням біологічного зразка (сечі) та в подальшому складення адміністративних матеріалів на підставі висновку медичного огляду, складеного за результатами лабораторних досліджень біологічного матеріалу;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння КНП «ЧОПНЛ» № 144 від 26.02.2025 року (а.с. 7), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;
- даними копії акту медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 17.02.2025, згідно з якими у ОСОБА_1 були установлені ознаки наркотичного сп`яніння, що в подальшому підтвердилось за результатом токсикологічного дослідження № 444 від 19.02.2025 згідно з яким у сечі ОСОБА_1 виявлено канабіоїди (а.с. 29, 31). 

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за наслідками проведеного у закладі охорони здоров`я огляду, у відповідності до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», було складено відповідний висновок.

Пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року передбачено право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду.

Водночас, під час розгляду справи встановлено, що вказаний висновок лікаря ОСОБА_1 не оспорював.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання захисника про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи.

Суд апеляційної інстанції, ознайомившись із клопотанням сторони захисту про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи з метою з`ясування наявності у біологічному матеріалі, який був відібраний 17.02.2025 у ОСОБА_1 , приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, виходячи із такого.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Аналізуючи зазначені вище норми, призначення експертизи віднесено на розсуд суду, який приймає рішення виходячи із конкретних обставин справи, необхідності застосування наукових, технічних або інших спеціальних знань і неможливості встановлення фактичних даних іншим шляхом.

Доводи, які зазначені у клопотанні є неспроможними та не зазначають факту необхідності проведення експертизи, не свідчать про недостатність наявних доказів у справі для встановлення фактичних обставин події. 

Суд апеляційної інстанції вважає, що у матеріалах провадження зібрано достатньо доказів, на підставі яких суд може прийняти рішення у справі без залучення експертів.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, а значить чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до матеріалів справи лікар КНП «ЧОПНЛ» ОСОБА_2   при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень провів огляд та встановив ознаки наркотичного сп`яніння, що у подальшому було підтверджено лабораторними дослідженнями відібраного біологічного зразку, будь-які об`єктивні відомості, які б свідчили про зацікавленість вищевказаного лікаря у результатах розгляду справи, відсутні, що за відсутності даних про оскарження дій лікаря у встановленому законом порядку, робить голослівними заяви сторони захисту про його упередженість.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду від 26.02.2025 року № 144 є належним та допустимим доказом та підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування автомобілем.

Враховуючи викладене, відсутні підстави ставити під сумнів встановлені у ході судового розгляду обставини, які підтверджуються зібраними у справі доказами, які є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено і під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Порушень права на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності через розгляд справи у відсутність захисника не обґрунтовані, оскільки сторона захисту була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив проти розгляду справи у відсутність його захисника.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката Мороза О.В. про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи – відмовити.
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай