ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року	Львів	Справа № 300/921/25 пров. № А/857/11803/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                     Мікули О. І.,
суддів -                                                          Кузьмича С. М., Курильця А. Р., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року про зупинення провадження у справі №300/921/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України  в Івано-Франківській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції – Тимощук О. Л.,
дата ухвалення судового рішення – 06  березня 2025 року,
місце ухвалення судового рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту судового рішення – не зазначено,

                                                    в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому пенсії з 01 січня 2025 року із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахувати і виплатити йому пенсію з 01 січня 2025 року без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зупинення провадження у справі № 300/921/25 задоволено. Зупинено провадження в адміністративній справі № 300/921/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25.  
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що у даному випадку має місце обмеження його права, як особи зі статусом ветерана війни з боку відповідача на належне пенсійне забезпечення без застосування обмежуючих коефіцієнтів. Зазначає, що очікування набрання чинності рішенням у справі №320/2229/25 суперечить п.3 ч.1 ст.236 КАС України, згідно з якою суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. На думку апелянта, зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду та винести правосудне рішення, не очікуючи набрання чинності судовим рішенням у справі 320/2229/25. Зауважує, що зупинення провадження у справі створює штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі. Таким чином, вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у цій справі, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким справу направити на продовження розгляду у суд першої інстанції.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що формування правових висновків у справі №320/2229/25 може вплинути на наслідки розгляду цієї справи, тому вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін. 
Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пункті 11 ((зупинення провадження у справі) частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження), тому розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу - скасувати з таких підстав.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення позовних вимог у цій справі неможливе без встановлення правомірності приписів пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1, що свідчить про наявність обставин, які унеможливлюють продовження судового розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2229/25, а тому провадження у цій справі необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25.  
Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 236 КАС України визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі відповідно до вказаної норми процесуального права є саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.
Разом з тим, об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.
Зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи.
Також необхідно зазначити, що зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.236 КАС України допускається лише тоді, коли рішення у іншій справі не набрало законної сили і продовжувати розгляд справи надалі не є можливим, оскільки в такій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у цій справі, зокрема, є правомірність застосування з 01 січня 2025 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу. Позивач обґрунтовує свою позицію саме невідповідністю постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 іншим нормативним актам, які мають вищу юридичну силу, а тому просить суд надати оцінку діям відповідача, які вже вчинені за наявного правового регулювання.
Як зазначено вище, суд першої інстанції, зупиняючи провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25 дійшов висновку про неможливість розгляду справи №300/921/25 без встановлення правомірності постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1.
Колегією суддів встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року №320/2229/25 відкрито провадження у справі про визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абзацу першого пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Рішення у справі №320/2229/25 не прийнято, а спір щодо законності спірного нормативно-правового акту не вирішений.
При цьому, обґрунтовуючи клопотання про необхідність зупинення провадження у цій справі відповідач покликається на те, що встановлення судом у межах справи №320/2229/25 відповідності чи невідповідності пункту 1 Постанови № 1 від 03 січня 2025 року актам вищої юридичної сили, у тому числі, нормам Закону №2262-XII матиме прямий вплив на вирішення спору у межах цієї справи.
Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Враховуючи закріплені КАС України правила щодо втрати чинності нормативно-правовим актом (або його окремої частині) лише з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, колегія суддів вважає, що рішення у справі №320/2229/25 не впливає на спірні правовідносини, які виникли у цій справі.
Таким чином, аналіз поданого клопотання про зупинення провадження у справі вказує на те, що відповідачем не наведено переконливих доводів для зупинення провадження у справі, не обґрунтовано об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до часу вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, а тому колегією суддів не встановлено необхідних умов для зупинення провадження у цій справі, які передбачені п.3 ч.1 ст.236 КАС України, до набрання законної сили судовим рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25.
Доводи апеляційної скарги є підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з викладених вище мотивів.
Згідно з ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З врахуванням наведених вище правових норм та встановлених фактичних обставин справи у їх сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження, тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.242, 243, 246, 250, 312, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року про зупинення провадження у справі №300/921/25 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 05 червня 2025 року.