УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 950/2822/21
провадження № 51-1351 ск 25
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі: 
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 9 жовтня 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 15 січня 2025 року щодо ОСОБА_5 .
 
Обставини справи
1.  Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом, 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Лебедин Сумської області, 
засуджено за частини 1 статті 307 Кримінального кодексу України (далі -КК)у виді позбавлення волі на строк 4 років;  за частини 2 статті 307  КК - у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією майна, крім житла.
 
На підставі частини 1 статті 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років  із конфіскацією майна, крім житла.
2.  Як установив суд, у серпні 2021 року ОСОБА_5 за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_1 , познайомився із раніше незнайомим йому чоловіком під зміненими анкетними даними « ОСОБА_6 », в ході спілкування повідомив останньому, що в будь-який час він може звернутися до нього та придбати наркотичний засіб «метадон» за ціною 100 грн за 1 таблетку.
Так, 04 жовтня 2021 року близько 14:45 в ході оперативної закупки ОСОБА_5                   збув ОСОБА_6 дві таблетки в блістері за 200 грн, загальною масою метадону 0,0422 г.
Також 4 листопада 2021 року близько 11:50 під час оперативної закупки ОСОБА_5 повторно збув чотири таблетки в блістері ОСОБА_6 за 300 грн, загальною вагою метадону 0,0896 г.
Доводи поданої касаційної скарги
3.  У касаційній скарзі захисник не заперечуючи доведеності винуватості                          ОСОБА_5  у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК, порушує питання про зміну судових рішень через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого, внаслідок його суворості. Просить пом`якшити призначене засудженому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК.
 
Оцінка Суду
4. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
5. Доводи касаційної скарги про суворість призначеного  ОСОБА_5   покарання та необхідність застосування положень статті 69 КК є необґрунтованими. Ці доводи зводяться до того, що суди надали таку оцінку  обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою не згоден захисник.
6.  Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
7.  Призначаючи покарання засудженому, суд першої інстанції, відповідно до вимог статей 66, 67 КК урахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень,   дані про особу ОСОБА_5 , який є непрацевлаштованим, з 2004 року вживає наркотичні засоби, двічі вчинив збут наркотичних засобів, які отримав у лікарні для полегшення синдрому залежності. При цьому обставиною, яка пом`якшує покарання суд вважав стан здоров`я обвинуваченого; обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Зваживши на всі наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов правомірного висновку про можливість призначення засудженому покарання в межах санкцій статейч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК, у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.  
8.  Апеляційний суд ретельно перевірив доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, врахував ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, дані про особу засудженого, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру і тяжкості вчинених злочинів, мотивовано визнав його необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, та не знайшов при цьому підстав для застосування положень ст. 69 КК як того просив захисник у апеляційній скарзі.
9.  У своїй касаційний скарзі захисник не навів підстав вважати обране покарання явно несправедливим через суворість і переконливих доводів, які б ставили під сумнів правильність висновків судів в частині призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 . Ухвала апеляційного суду належним чином вмотивована і  відповідає вимогам статті 419 КПК. 
10.  У даному провадженні, як видно з наданих копій судових рішень,  не встановлено обставин, які би давали підстави вважати, що покарання засудженому  призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.
11. З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 9 жовтня 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду                       від 15 січня 2025 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

 
ОСОБА_1                         ОСОБА_2                          ОСОБА_3