У х в а л а
31 березня 2025 року
м. Київ
Справа № 591/9145/23
Провадження № 61-2041ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Льовкін Максим Олегович (далі - адвокат),
на додаткове рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 січня 2025 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивачка) до скаржника за участю Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про визначення місця проживання дитини
за заявою позивачки про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу і
в с т а н о в и в:
1.           У жовтні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити місце проживання сина разом із нею.
2.           21 березня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов.
3.           Згодом позивачка звернулася до суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення та стягнення зі скаржника 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
4.           10 квітня 2024 року суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення, згідно з яким стягнув зі скаржника на користь позивачки 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
5.           16 січня 2025 року Сумський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін додаткове рішення суду першої інстанції.
6.           17 лютого 2025 року адвокат в інтересах скаржника подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Мотивував так: 
-                   у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21);
-                   у клопотанні позивачки про ухвалення додаткового рішення, до якого вона додала докази понесення судових витрат, немає обґрунтування поважності причин неподання таких доказів до закінчення судових дебатів;
-                   докази розміру понесених судових витрат, зокрема договір про надання правової допомоги від 20 березня 2023 року № 18 і додаткова угода від 12 жовтня 2023 року № 1 до цього договору оформлені задовго до закінчення судових дебатів й ухвалення рішення суду у справі щодо суті позовних вимог. З огляду на це позивачка не мала перешкод у поданні зазначених доказів до суду до закінчення судових дебатів у справі. Крім того, квитанція про оплату послуг, оформлена 21 березня 2024 року, не може бути єдиним підтвердженням судових витрат, бо згідно з пунктом 1 частини другої статті 137 ЦПК України вартість правничої допомоги на момент вирішення питання про розподіл судових витрат може бути як оплаченою, так і тільки підлягати сплаті.
7.           Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
8.           Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1.     Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про визначення місця проживання дитини за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
2.     Витребувати із Зарічного районного суду м. Суми цивільну справу № 591/9145/23.
3.     Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко