УХВАЛА

30 квітня 2025 року  
м. Київ
справа №280/8606/24
адміністративне провадження №К/990/15042/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Соколова В.М.,  Кашпур О.В., 
перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чернікова Дмитра Юрійовича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
-визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, з 20 квітня 2021 року по 12 червня 2024 року включно без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 20 квітня 2021 року по 12 червня 2024 року включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, компенсацію за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у нарахуванні складових грошового забезпечення ОСОБА_1 з 20 квітня 2021 року до 19 травня 2023 року включно, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Зобов`язано військову частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату (доплату) ОСОБА_1     розміру щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, додаткових одноразових видів грошового забезпечення, виплачених за період з 20 квітня 2021 року до 19 травня 2023 року, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині вимог відмовлено.
10 квітня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Так, за правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328   цього Кодексу підстави (підстав).
Оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій, скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах статей 17, 22 Конституції України, частини четвертої статті 7 КАС України, статей 6, 7, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».
Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.
Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування вищевказаних норм права, оскільки вказані норми права є загальними, ці норми по собі не впливають на вирішення цього спору, а заявник не розкрив потреби висновку Верховного Суду як самостійних норм, за обставин, установлених судами у цій справі.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника щодо відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування статті 17, 22 Конституції України, частини четвертої статті 7 КАС України, статей 6, 7, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».
Разом з цим скаржник вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права щодо перерахунку грошового забезпечення військовослужбовців в період служби після 20 травня 2023 року через зміни внесені Постановою Кабінету Міністрів України №481.
Як зазначає скаржник, Верховним Судом раніше не надавалося правового висновку щодо вирішення питання: «Чи підлягає перерахунку грошове забезпечення військовослужбовця після 20.05.2023 (дата набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481,) виходячи з розміру прожиткового мінімуму.
Враховуючи викладене, обґрунтування скаржника стосовно наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України в розрізі відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 в частині визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Водночас  пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Запорізьким окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а» та «в» пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Так, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки різні судові інстанції ухвалюють суперечливі рішення у цій категорії спорів. 
Також скаржник наголошує, що ця справа становить значний суспільний інтерес, оскільки стосується питання перерахунку грошового забезпечення військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, ветеранів війни, осіб з інвалідністю внаслідок війни. Також адвокат вказує, що ця справа має виняткове для позивача значення, позаяк останній віддав служінні державі у складі військових формувань більше 4 років свого життя. На думку скаржника, відмова у перерахунку або нерівне ставлення до військовослужбовців щодо виплат є порушенням цього права, що робить рішення суду критично важливим для захисту їхніх законних інтересів.
Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, доходить висновку про наявність в цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстав допуску цієї касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження та/або у справі незначної складності.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328 - 330, 334, 335, 338 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чернікова Дмитра Юрійовича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
3. Витребувати справу №280/8606/24 з Запорізького окружного адміністративного суду.
3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                С.А. Уханенко
Судді                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    В.М. Соколов