КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №755/19748/24                                                                               Головуючий у І інстанції - Омельян І.М.
апеляційне провадження №33/824/2514/2025                                        Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
19 травня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Юрченка Юрія Борисовича, переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Юрченка Юрія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року, якою 
 
                                                                          ОСОБА_1 ,
                                                                         ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
                                                                         громадянина України,
  який проживає за адресою: 
  АДРЕСА_1 
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,  -  
 
установив:
         
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №18309 від 24 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 24 жовтня 2024 року о 23 год 40 хв, у м. Києві, по вул. Алматинська, 54, керував автомобілем «Kia Sportage», н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд особи на стан сп`яніння проводився за згодою водія у медичному закладі КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» у лікаря нарколога (результат огляду - 1,57 проміле).
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, Юрченко Ю.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідно до положень КУпАП  огляд ОСОБА_1 мав би бути проведений не пізніше 01:40 години, проте огляд ОСОБА_1 було проведено понад відведений нормами закону двогодинний термін.
Тобто, наявний у матеріалах справи у якості доказу відеоматеріал спростовує факт огляду ОСОБА_1 у медичному закладі саме о 01:28 годині, як то зазначено у Висновку.
Таким чином, проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення є грубим порушенням встановленої законом процедури огляду водія на стан сп`яніння та має наслідком визнання його недійсним.
В судовому засіданні Юрченко Ю.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених вище підстав.
В судове засідання представник Дніпровської окружної прокуратури м. Києва не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Таким чином, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте,  вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9. «а» ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
-у протоколі про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 18309 від 24 жовтня 2024 року, зі змісту якого вбачається порушення водієм Правил дорожнього руху України, факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;
-у висновку лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» №005470 від 25 жовтня 2024 року, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння проводився 25 жовтня 2024 року о 01 год 28 хв за допомогою приладу Drаger Alcotest, результат огляду - стан алкогольного сп`яніння - 1,57 проміле;
-у рапорті працівника поліції, відповідно до якого під час патрулювання 24 жовтня 2024 року о 23 год 40 хв було виявлено автомобіль «Kia», н/з НОМЕР_1 , який рухався у темну пору доби з вимкненими світловими приладами, зупинивши даний автомобіль, у водія ОСОБА_1 були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння;
-на відеозаписах з нагрудної відео камери патрульного поліцейського 767453, 47374, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, однак згодом відмовився та погодився на проходження огляду у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 був ознайомлений з результатами, погодився з ними, підписав акт огляду та висновок лікаря. Будь-яких зауважень з приводу огляду та його результатів ОСОБА_1 не висловлював. Навпаки, під час перебування у лікарні він повідомив, що вживав алкоголь напередодні - дві пляшки пива, а на виході з клініки повідомив, що він не правий;
-у акті медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №005470 від 25 жовтня 2024 року, в якому міститься інформація щодо огляду ОСОБА_1 . Вказаний акт наданий медичним закладом КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ», підписаний ОСОБА_1 ;
-у витягу з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено відомості про огляд ОСОБА_1 .
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. 
Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.
Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписами із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 24 жовтня 2024 року за участю ОСОБА_1 .
Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. 
Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами Юрченка Ю.Б. , який діє в інтересах ОСОБА_1 ,  який заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду. 
Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі. 
Доводи апеляційної скарги про те, що проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення є грубим порушенням встановленої законом процедури огляду водія на стан сп`яніння та має наслідком визнання його недійсним, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, незначна різниця в часі проходження огляду водієм ОСОБА_1 процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drаger Alcotest у лікаря нарколога в день події 25 жовтня 2025 року, що зафіксована у акті та висновку лікаря (01:28), відеозаписом події (01:34 та 01:54), не є істотним порушенням фундаментальних справ і свобод особи та істотно не вплинуло на результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння - 1,57 проміле.
Крім того, суд першої інстанції врахував те, що у день події була оголошена повітряна тривога та водія було доставлено працівниками поліції до лікаря нарколога у лікарню відразу після її закінчення (о 01:26), що підтверджується відеозаписом події та наданою адвокатом роздруківкою повітряних тривог за 25 жовтня 2025 року.
Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Апеляційний суд також враховує те, що в своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.  
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
 
постановив:
 
Апеляційну Юрченка Юрія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського апеляційного суду                                                               К.П. Приходько