ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/8782/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Баранник Н.П.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 25.11.2024, (суддя суду першої інстанції Батрак І.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Запоріжжі,  в адміністративній справі №160/8782/24  за позовом ОСОБА_1  до  Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради   про визнання  протиправною бездіяльності,  зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          визнати протиправними дії відповідача щодо неправомірної відмови у встановленні факту здійснення постійного догляду позивачем за його бабусею, ОСОБА_2 ;
скасувати Акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) від 03.09.2024 №4887, виданий відповідачем;
зобов`язати відповідача видати акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), із зазначенням про підтвердження факту здійснення догляду позивачем за бабусею ОСОБА_2 .
Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що разом із заявою про складення та видачу Акту про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) надав не тільки документи, що зазначені у додатку 5 Порядку подачі документів для отримання відстрочки та оформлення відстрочки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, але і копію довідки ЛКК №1545 від 17.06.2024 бабусі ОСОБА_2 та копію висновку №185 про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 від 16.08.2024. Вказує, що комісія Управління місцевих соціальних програм Департаменту соцзахисту населення ЗМР при винесенні Акту про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) навмисно не взяла до уваги документи, що підтверджували необхідність постійного стороннього догляду ОСОБА_2 , що стало підставою неправомірної відмови у встановленні факту здійснення догляду ОСОБА_1 за його бабусею. Вважаємо, що позивачем надано вичерпний перелік доказів які вказують потребу у постійному догляді та сторонньої допомоги, а також підтверджено це здійсненням саме позивачем, а тому його права підлягають захисту в судовому порядку, внаслідок чого змушений звернутись із цим позовом до суду.
          Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 25.11.2024 відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
          Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим,  що ІІ група інвалідності встановлюється особі, яка має стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи. Такі особи мають змогу самообслуговуватися, але не можуть здіснювати догляд за іншими особами. Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що батько позивача - ОСОБА_3 хворіє на онкологічне захворювання та таке захворювання є невиліковним. Стан здоров`я онкологічно хворих залежить не тільки від стадії онкології, але і від ходу лікування, в тому числі отримання хіміотерпії. Суд поверхнево дослідив докази у справі та не надав належної оцінки тому факту, що захворювання батька позивача є тяжким та таким, що не дає йому можливості здійснювати догляд за його матір`ю. По-третє, на теперішній час стан здоров`я батька позивача - ОСОБА_3 погіршився та він є особою з інвалідністю І «А» групи. Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда №1975 від 05.12.2024, ОСОБА_3 хворіє на онкологічне захворювання (код за МКХ-10 «З С-34»). Даний факт ще раз підтверджує, що суд першої інстанції належним чином не встановив всі обставини справи, не дослідив докази та не надав їм правової оцінки. Отже, на думку позивача, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, є абсурдними та нелогічними. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.08.2024 ОСОБА_1 подав заяву на ім`я директора Департаменту соцзахисту населення ЗМР Тетяни Круподері, якою просив скласти та видати Акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) за ОСОБА_2 , яка являється позивачу бабусею.
Позивачем разом із заявою було надано копії наступних документів:
- паспорту № НОМЕР_1 та довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 ;
- картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ;
- паспорту серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 ;
- картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 ;
- свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 ;
- свідоцтва про народження НОМЕР_4 ОСОБА_3 ;
- довідки МСЕК серія НОМЕР_5 ОСОБА_2 ;
- висновку № 185 від 16.08.2024 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 ;
- пенсійного посвідчення серія НОМЕР_6 ОСОБА_3 ;
- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №458429 ОСОБА_3 ;
- індивідуальної програми реабілітації інваліда № 427 від 15.02.2024 ОСОБА_3 ;
- свідоцтва про шлюб НОМЕР_7 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;
- свідоцтва про смерть серія НОМЕР_8 ОСОБА_4 ;
- свідоцтва про народження НОМЕР_9 ОСОБА_6 ;
- свідоцтва про смерть серія НОМЕР_10 ОСОБА_6 .
05.09.2024 ОСОБА_1 отримав лист Управління місцевих соціальних програм Департаменту соцзахисту населення ЗМР №П-7866, до якої додано спірний Акт №4887 від 03.09.2024 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду. У вищевказаному акті комісія, яка складала акт зазначила, що документ, що підтверджує потребу особи ОСОБА_2 , в постійному догляді відсутній, а тому комісією не підтверджено факт здійснення постійного догляду.
Вважаючи дії відповідача щодо неправомірної відмови у встановленні факту здійснення постійного догляду позивачем за його бабусею протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування Акту про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) від 03.09.2024 №4887 та зобов`язання відповідача видати акт із зазначенням про підтвердження факту здійснення догляду позивачем за його бабусею, ОСОБА_2 .
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки бабуся позивача має родича першого ступеня споріднення - батька позивача, то останній може здійснювати за нею догляд. Також, суд зазначив, що той факт, що батько позивача є особою з інвалідністю, не може вказувати на неможливість здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 . 
Колегія суддів першої інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Частиною 1 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ від 21.10.1993 (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону №3543-ХІІ, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частиною 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
В свою чергу, ст. 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, згідно з п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи;
Відповідно до п. 61 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у п. 9 і 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію2, та не отримують компенсації (допомоги, надбавки) на догляд за ними, для розгляду питання надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації звертаються за встановленням факту здійснення постійного догляду із заявою у довільній формі на ім`я керівника виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, районної у м. Києві військової адміністрації за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання особи, зазначеної у п. 9 і 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", за якою здійснюється догляд. У заяві повинні бути зазначені такі відомості про військовозобов`язаного, який здійснює постійний догляд: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); відомості про особу, за якою здійснюється постійний догляд (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).
Військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у п. 9 і 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до заяви, зазначеної в абзаці першому цього пункту, додають документи, визначені у пп. 9 і 14 додатка 5 (крім акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Районні, міські держадміністрації (військові адміністрації), виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад для розгляду документів щодо встановлення факту здійснення військовозобов`язаним постійного догляду за особами, зазначеними у п. 9 і 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", утворюють постійно діючу комісію із встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду здійснює розгляд заяви протягом десяти календарних днів з дати її подання.
До складу комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду можуть входити депутати місцевої ради, представники виконавчих органів місцевого самоврядування, громадських організацій загальною чисельністю не менше ніж п`ять осіб.
Під час своєї роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду:
відвідує місце проживання особи, за якою здійснюється постійний догляд, зазначене у заяві військовозобов`язаного, для встановлення факту здійснення постійного догляду;
перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших осіб, які здійснюють постійний догляд за особою, зазначеною в заяві, зокрема інформацію щодо наявних прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад рішень про надання соціальних послуг з догляду за особою, за якою здійснює догляд військовозобов`язаний, за її задекларованим/зареєстрованим місцем проживання.
За результатами роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду складає та надає військовозобов`язаному акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
На виконання п. 61 Порядку 560 розпорядженням Запорізького міського голови від 30.08.2024 №220 р "Про визначення уповноваженого органу та утворення і затвердження складу комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду" було визначено Департамент соцзахисту населення ЗМР відповідальним виконавчим органом міської ради щодо прийому заяв військовозобов`язаних осіб, які зареєстровані/ проживають на території Запорізької міської територіальної громади (п. 1), утворено та затверджено склад комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду (п. 2) та затверджено Положення про порядок складання та видачі акту встановлення факту здійснення особою постійного догляду (п. 3).
Встановлені обставини справи свідчать, що 21.08.2024 ОСОБА_1 подав заяву на ім`я директора Департаменту соцзахисту населення ЗМР Тетяни Круподері, якою просив скласти та видати Акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) за ОСОБА_2 , яка являється позивачу бабусею, та у подальшому 05.09.2024 позивач отримав відмову саме від Управління місцевих соціальних програм Департаменту соцзахисту населення ЗМР за №П-7866, до якої додано спірний акт №4887 від 03.09.2024 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Позивачу було відмовлено у задоволення заяви, підставою для відмови позивачу у встановленні факту здійснення особою догляду (постійного догляду) за ОСОБА_2 , яка являється позивачу бабусею, слугувало не надання позивачем до заяви документу, який підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (в даному випадку батько позивача) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ.
З 18.05.2024 діє новий Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, яким врегульовано та деталізовано процедуру надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення.
Відповідно до Додатку 5 Порядку № 560 документами, що підтверджують право на відстрочку за п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"  є:
для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);
для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї третього ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки третього ступеня споріднення (дядьки, тітки, племінники та племінниці), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого або другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);
для особи, за якою здійснюється догляд, - один із таких документів, що підтверджує інвалідність особи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики 
Додатком 5 вказаного Порядку вказано, що особі яка зайнята доглядом та бажає отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ необхідно підтвердити неможливість члена сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, її чоловік або дружина, діти такої особи, у тому числі усиновлені) здійснювати догляд за особами з інвалідністю I або II групи.
Також, Порядок № 560 регламентує можливість здійснення членом сім`ї другого ступеня споріднення догляду за особою з інвалідністю I або II групи за умови неможливості особи першого ступеня споріднення (батьки, її чоловік або дружина, діти такої особи, у тому числі усиновлені) здійснювати догляд: інвалідність такої особи, її потребу у постійному догляді, перебування під арештом (крім домашнього арешту), відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.
Так, відповідно до довідки МСЕК серії АГ №004508, довідки ЛКК №1545 від 17.06.2024 та висновку №185 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи і потребує постійного догляду та допомоги.
Водночас,   ОСОБА_2 , яка  є особою з інвалідністю ІІ групи і потребує постійного стороннього догляду,  має сина - ОСОБА_3 . 
Так, позивачем до матеріалів справи долучена індивідуальна програма реабілітації інваліда №427 від 15.02.2024, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи, причина загальне захворювання.
Однак, доказів неможливості особи першого ступеня споріднення здійснювати догляд до заяви про надання відстрочки від призову під час мобілізації та до матеріалів справи позивачем не долучено.
Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що наявність інвалідності чи досягнення пенсійного віку членом сім`ї першого ступеня споріднення, вказаними нормами не визначено, як підставу неможливості здійснення догляду.
Таким чином, позивачем до заяви встановлення факту здійснення особою догляду не надано належних доказів того, що він є єдиною особою, хто може здійснювати догляд за його бабусею, зокрема, про неможливість здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, з урахуванням додатку 5 до Порядку № 560.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що з грудня 2024 року у його батька змінилася група інвалідності та погіршився стан здоров`я, відтак він точно не міг сам здійснювати  догляд за своєю матір`ю, суд не приймає, адже обставини грудня 2024 року не є предметом спору в цій справі, оскільки спірні відносини між сторонами виникли в вересні 2024 року, станом на цей час комісією було констатовано ненадання позивачем доказів того, що лише він може здійснювати догляд за своєю бабусею. 
Погіршення стану здоров`я батька позивача з грудня 2024 року є фактично новою обставиною, яка не існувала на час виникнення спірних відносин, не була предметом розгляду відповідача, та відповідно їй не надавалась оцінка судом першої інстанції, відтак в силу ст. 308 КАС України такі обставини не може оцінювати і суд апеляційної інстанції.
З урахуванням вищевикладеного, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду, в межах доводів скарги  відсутні.
Керуючись ст.  243,  308,  311,  315,  316,  321,  325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -   залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 в адміністративній справі № 280/8782/24  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник