ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2025 р.                                                                  Справа №914/1598/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                                       Панова І.Ю.,
Суддів                                                                                Зварич О.В.,
Кравчук Н.М.,
Секретар судового засідання:                                                  Фарина Х.І.
представники сторін: 
від позивача: Бень В.Е.;
від відповідача: Стернюк В.А.;
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” б/н від 23.12.2024 (вх. №01-05/3725/24 від 24.12.2024)
на рішення Господарського суду Львівської області від 28.11.2024 (повний текст рішення складено 09.12.2024)
у справі №914/1598/24 (суддя Запотічняк О.Д.)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України”, м. Київ,
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Голосіївське”, м. Львів,
про: стягнення 707 313, 13 грн

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Голосіївське” про стягнення 707 313, 13 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не визнав зобов`язань з оплати природного газу, спожитого за договором із ресурсу постачальника “останньої надії” у вересні 2022 року.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.11.2024 у справі №914/1598/24 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку “Голосіївське” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” 36 241,06 основного боргу та 434,89 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 “Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану” встановлена Кабінетом Міністрів України заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, поширюється на об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичну особу, що створена та діє виключно в інтересах фізичних осіб - власників квартир та приміщень у житловому будинку, а отже позивач безпідставно заявив до стягнення впродовж дії карантину та воєнного стану пеню, 3% річних та інфляційні втрати. Тому у задоволенні вимог про стягнення 128 862, 10 грн пені, 20 753, 33 грн 3% річних та 37 977, 63 грн інфляційних втрат місцевий господарський суд відмовив.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надійшла на адресу Західного апеляційного господарського суду 24.12.2024. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.11.2024 у справі №914/1598/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 483 479,01 грн, пені у сумі 128 862,10 грн, трьох процентів річних у сумі 20 753,33 грн, інфляційних втрат у сумі 37 977,63 грн та судового збору у сумі 8 052,87 грн та прийняти нове рішення в оскаржуваній частині про задоволення позовних вимог.
Зазначає, що згідно з приписами законодавства боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин, а постанова КМ України № 206 від 05.03.2022 не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки стосується питань оплати житлово-комунальних послуг, а предметом спору є стягнення заборгованості за спожитий природний газ
10.01.2025 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Голосіївське” надійшов відзив б/н від 10.01.2025 (вх. № 01-04/241/25) на апеляційну скаргу в якому відповідач зазначає, що в будинку ОСББ є дахова котельня, куди подається природній газ для опалення та підігріву води виключно для мешканців будинку (побутових споживачів), а також, що ОСББ підпадає під визначення побутового споживача.
Окрім цього, вказує, що зважаючи на карантинні обмеження та триваючий воєнний стан нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат є неправомірним.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2024 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Зварич О.В. та Кравчук Н.М.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” б/н від 23.12.2024 (вх. №01-05/3725/24 від 24.12.2024) на рішення Господарського суду Львівської області від 28.11.2024 у справі №914/1598/24.
Ухвалою суду від 14.01.2024 призначено розгляд справи на 28.01.2025.
Ухвалою суду від 28.01.2025 відкладено розгляд справи на 25.03.2025.
У судовому засідання 25.03.2025 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній. Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з встановленими судом першої інстанції обставинами, і визначеними відповідно до них правовідносинами, вбачається, що:

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.09.2022 до 30.09.2022 автоматично включено до портфеля постачальника “останньої надії” - Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.
Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника останньої надії та віднесення газу спожитого відповідачем до портфеля постачальника “останньої надії” підтверджується:
- листом оператора ГТС №ТОВВИХ-24-2434 від 19.02.2024 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ00010F4JX00Y;
- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника “останньої надії” від оператора ГРМ (Форма №10);
- відомостями з інформаційної платформи оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XQ00010F4JX00Y.
Типовий договір постачання природного газу постачальником “останньої надії” затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.
Відповідно до пункту 2.1 типового договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.
Постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи (п.3.1 договору).
Відповідно до пункту 4.2 договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора ГТС та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Згідно з п.2 глави 7 розділу XII Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку, якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).
Об`єм (обсяг) спожитого природного газу передається оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.
Позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.
Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.
З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником “останньої надії” щоденно розраховується за формулою, наведеною в п.24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника “останньої надії”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №809 від 30.09.2015 в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1102.
Постановою КМУ №1102 на період постачання з 1 жовтня до 30 листопада 2021 року встановлено граничний розмір ціни природного газу за договорами постачання між побутовими споживачами та постачальником “останньої надії” - на рівні 7,96 гривні за 1 куб. метр (з урахуванням податку на додану вартість).
З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price. 
Ціни природного газу станом на кожен день вересня 2022 року також підтверджується довідкою позивача (а.с.17-18) та коливаються від 91,897387 до 136,798216 грн. за 1 куб.м.
Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (пункт 4.3 договору).
Відповідно до п.4.4 договору, споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.
Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату поставленого природного газу №25873 від 10.10.2022 за вересень 2022 року на суму 519 720, 07 грн. 
Рахунок скеровано на юридичну адресу відповідача 20.10.2022.
Також позивач скеровував відповідачу вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ непобутовим споживачем постачальнику “останньої надії” №119/4.1.2-38625-2023 від 27.09.2023.
Відповіді на вимогу матеріали справи не містять.
Пунктом 4.5 Типового договору визначено, що у разі порушення відповідачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
З 01.09.2022 до 30.09.2022 позивач поставив відповідачу природний газ в обсязі 4,77869 тис.куб.м., а відповідач не здійснив оплату за поставлений газ на підставі рахунку на оплату №25873 та не підписав акт приймання-передачі природного газу №12442. В рахунку та акті зазначено вартість поставленого газу - 519 720, 07 грн.
Тому позивач просив стягнути з відповідача 519 720, 07 грн заборгованості за поставлений у вересні 2022 року природний газ.
Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач заявив до стягнення 128 862, 10 грн пені, 20 753, 33 грн 3% річних та 37 977, 63 грн інфляційних втрат.
Крім того, відповідач повідомив, що в будинку ОСББ є дахова котельня, куди подається природній газ для опалення та підігріву води виключно для мешканців будинку (побутових споживачів).

При перегляді рішення господарського суду колегія суддів Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

Враховуючи положення ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 28.11.2024 у справі №914/1598/24 переглядається в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 483 479,01 грн, пені у сумі 128 862,10 грн, трьох процентів річних у сумі 20 753,33 грн, інфляційних втрат у сумі 37 977,63 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено договір постачання природного газу як між постачальником «останньої надії» та споживачем.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором.
Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним.
Укладений між сторонами публічний типовий договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст.ст.173, 174, 175 ГК України, ст.ст.11, 202, 509 ЦК України, і згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з визначенням, наведеним в ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496, постачальник «останньої надії», яким є позивач, здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.
Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.
Відповідно до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором.
Відповідно до абз.1 п.2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС (в редакції, чинній станом на вересень 2022 року) з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.
Відповідно до абз.10 п.2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС (в редакції, чинній станом на вересень 2022 року) реєстрація побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, або оператора газорозподільної системи здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта в таких випадках:
- відсутність підтвердженої номінації та реномінації діючого постачальника побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником «останньої надії» відключення по об`єкту такого споживача. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії»;
- відсутність за три дні до кінцевої дати постачання природного газу поточним постачальником побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, в Реєстрі іншого постачальника. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за кінцевим днем постачання попереднім постачальником.
Згідно із матеріалами справи, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.09.2022 до 30.09.2022 автоматично включено до портфеля постачальника “останньої надії” - Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.
Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника “останньої надії” та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника “останньої надії” з наведених підстав підтверджується листом оператора ГТС № ТОВВИХ-24-2434 від 19.02.2024 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ00010F4JX00Y, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника “останньої надії” від оператора ГРМ (Форма № 10) та відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XQ00010F4JX00Y.
Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі (абзац 14 пункту 2 глави 5 Кодексу ГТС).
Матеріалами справи підтверджується, що в період з 01.09.2022 до 30.09.2022 відповідач був зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника “останньої надії”, а використаний ним обсяг природного газу у вказаний період був внесений до позивача, який є постачальником “останньої надії”.
У вересні 2022 позивачем поставив відповідачу природний газ у загальному обсязі 4, 77869 тис. куб. м.
У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Доказів здійснення оплати за спожитий у вересні 2022 року природній газ матеріали справи не містять, водночас, заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що позивач неправомірно розрахував вартість спожитого ОСББ “Голосіївське” природного газу за тарифами для непобутових споживачів.
В оскарженому рішенні суд першої інстанції погодився з доводами відповідача, натомість позивач в апеляційній скарзі стверджує про помилковість таких висновків суду.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що на балансі ОСББ « Голосіївське» обліковується дахова котельня (відповідальне зберігання), за допомогою якої, за рахунок спалення палива (природнього газу) здійснюється/виробляється теплопостачання (опалення, підігрів гарячої води) учасникам об`єднання.
Отже, отриманий природній газ використовувався для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води (підігрів гарячої води) населенню (власникам квартир членів об`єднання), теплова енергія виробляється за допомогою котельні.
Згідно з п.1. ч1. ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Статтею 22 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
У ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
З аналізу наведених норм випливає, що оплата комунальних послуг, в тому числі постачання природного газу, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку сплачує за тарифами, встановленими для населення.
При цьому, у спірному випадку, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку виступає колективним споживачем (замовником) послуги постачання природного газу.
Колегія суддів звертає увагу апелянта на мету створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та його статус, закріплені у    статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Так, об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.
Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону.
Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.
Отже, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно окремого спеціалізованого    Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», має статус неприбутковості, та не є суб`єктом господарювання, не використовує воду та теплову енергію для власних потреб.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №916/3837/21.
Разом з цим, відповідно до п.9 ч.1    ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги, є колективним споживачем.
Відтак апеляційний суд вважає висновки місцевого господарського суду про те, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є колективним побутовим споживачем, обґрунтованими і такими, що відповідають вимогам законодавства.
При цьому, у відповідності до положень частини другої    статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування»    протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, ціна на природний газ для побутових споживачів, а також для об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку (крім нежитлових приміщень), виробників теплової енергії - якщо вони використовують природний газ для виробництва теплової енергії для населення та уклали договір з суб`єктом ринку природного газу, на якого відповідно до частини першої    статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»    покладено спеціальні обов`язки, не підлягає збільшенню від ціни, що застосовувалася у відносинах між постачальниками та відповідними споживачами станом на 24 лютого 2022 року.
Тобто, наведеними положеннями законодавець ввів мораторій протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, на підвищення цін (тарифів) на ринку природного газу, в т.ч. для об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, навіть за умови включення останнього до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії».
В спірних правовідносинах, станом на 24.02.2022 для ОСББ “Голосіївське” ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становила 7.583,89 грн.
А отже, застосування позивачем для відповідача тарифів для непобутових споживачів у вересні 2022 є безпідставним та таким, що суперечить Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», а розрахунок вартості спожитого відповідачем природного газу повинен здійснюватися, виходячи з суми 7.583,89 грн, яка була встановлена станом на 24.02.2022.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно встановив, що заборгованість відповідача перед позивачем в загальному розмірі становить 36 241, 06 грн (4,77869 тис.м.куб. х 7.583,89 грн) та дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в даній частині.
У відповідності до п.3 ч.1    ст.611 ЦК України    у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За прострочення сплати основного боргу позивач нарахував відповідачу 128 862, 10 грн пені, 20 753, 33 грн 3% річних та 37 977, 63 грн інфляційних втрат.
Відповідно до частини третьої    статті 549 ЦК України    пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пеня за порушення строку виконання зобов`язання встановлена пунктом 4.5. Договору. Згідно з ним, у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Відповідно до частини другої    статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас, згідно зі    статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
За визначеннями, наведеними у    статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»    послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору, а управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Споживачами такої послуги може бути індивідуальний споживач (фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги), або колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №906/1308/19.

Як було встановлено, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є колективним споживачем тобто юридичною особою, що об`єднує споживачів власників жилих та нежилих приміщень у будинку. А отже, відповідач ОСББ «Голосіївське» є споживачем комунальної послуги.
Загальновідомими є обставини введення    Указом Президента України    від 24.02.2022 № 64/2022    (затвердженого    Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022) в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», що в умовах воєнного стану, введеного    Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні»    забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених    наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).
Колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
Спірна заборгованість утворена за споживання природного газу у вересні 2022 року, тобто у період дії воєнного стану та заборони на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних.
Тому суд першої інстанції правильно вказав, що вимоги позивача про стягнення 128 862, 10 грн пені, 20 753, 33 грн 3% річних та 37 977, 63 грн інфляційних втрат є неправомірними, порушують права співвласників як побутових споживачів житлово-комунальних послуг та не підлягають задоволенню.

Щодо посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 22.01.2025 у справі №916/3889/23, останні судом апеляційної інстанції до уваги не беруться у зв`язку із її не релевантністю, оскільки предметом спору у справі №916/3889/23 є стягнення заборгованості за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 та на цей період не поширюється дія Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

Підсумовуючи вище викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 36 241, 06 грн та відмови у задоволенні позову щодо стягнення основного боргу в сумі 483 479,01 грн, пені у сумі 128 862,10 грн, трьох процентів річних у сумі 20 753,33 грн, інфляційних втрат у сумі 37 977,63 грн.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 28.11.2024 у справі №914/1598/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 483 479,01 грн, пені у сумі 128 862,10 грн, трьох процентів річних у сумі 20 753,33 грн, інфляційних втрат у сумі 37 977,63 грн ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстави для його скасування відсутні, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути достатньою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” б/н від 23.12.2024 (вх. №01-05/3725/24 від 24.12.2024) – залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 28.11.2024 у справі №914/1598/24 частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 483 479,01 грн, пені у сумі 128 862,10 грн, трьох процентів річних у сумі 20 753,33 грн, інфляційних втрат у сумі 37 977,63 грн - залишити без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 02.04.2025.

Головуючий суддя                                                                                Панова І.Ю.,

Суддя                                                                                                    Зварич О.В.,

                                                                                                    Кравчук Н.М.