УХВАЛА
25 квітня 2025 року 
м. Київ
справа № 757/19495/24-ц
провадження № 61-1158ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 в справі за позовом  ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про відшкодування завданої шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
14 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
Пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, рішення (ухвала), що оскаржується.
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).
Зі змісту тексту касаційної скарги вбачається, що заявник просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року про визнання прокурорів повноважними представниками відповідача у справі та допущення їх до участі у розгляді справи, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року про закриття провадження у справі, ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року про визнання прокурорів повноважними представниками відповідача у справі та допущення їх до участі у розгляді справи, ухвалу Київського апеляційного суду 
від 19 лютого 2025 року про залишення заяви про відвід колегії суддів без розгляду, ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року про залишення заяви відвід колегії суддів без розгляду, ухвалу Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про залишення заяви про відвід колегії суддів без розгляду, постанову Київського апеляційного суду 
від 13 березня 2025 року.
Проте, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року про визнання прокурорів повноважними представниками відповідача у справі та допущення їх до участі у розгляді справи, ухвала Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року про визнання прокурорів повноважними представниками відповідача у справі та допущення їх до участі у розгляді справи, ухвала Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року про залишення заяви відвід колегії суддів без розгляду не відслідковуються в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Крім того, ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційно скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про відвід колегії суддів від участі у справі за позовом  ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про відшкодування завданої шкоди
Враховуючи викладене, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги та зазначити, які саме судові рішення він оскаржує та наслідки перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваних рішень у відповідності до вимог статті 409 ЦПК України
Таким чином, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи або, якщо скаргу буде подано через систему «Електронний суд», надати докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії цієї касаційної скарги та доданих до неї документів.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 26 травня 2025 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                               В. М. Коротун