ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/7946/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,      
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 ( суддя Притула К.М.) в адміністративній справі №340/7946/24 за позовом   ОСОБА_1   до  Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому     просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №23198/03-16 від 26.11.2024 про відмову в перерахунку;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII, перерахунок та виплату пенсії з 18.11.2024 року з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.11.2024 р. № 87 та №88, з урахуванням вже виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено їй в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та перерахунку пенсії з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.11.2024 р. № 87 та №88. Вважає дані дії відповідача протиправними та просить позов задовольнити в повному обсязі.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що довідки від 14.11.2024 № 87 та №88 складені та видані з порушенням пункту 12 розділу XI Закону № 889 та статті 37 Закону № 3723, Порядку № 622, оскільки зазначені в них розміри заробітної плати не відповідають вимогам пункту 4-2 Порядку № 622. Отож, зазначені довідки не можуть бути враховані при призначені пенсії відповідно до Закону № 889. Таким чином, не належне дослідження доказів судом першої інстанції та подальше прийняття рішення від 17.02.2025 по справі № 340/7946/24 призвело до хибного висновку про покладання зобов`язання на Головне управління щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII, перерахунок та виплату пенсії з 18.11.2024 з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.11.2024 № 87 та №88, з урахуванням вже виплачених сум.
У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1  19.11.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про переведення з пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV“Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058) на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII “Про державну службу” (далі – Закон № 889).
26.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 23198/03-16 про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889, оскільки позивачу вже призначалась пенсія за віком державного службовця відповідно до Закон України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ “Про державну службу” (далі – Закон № 3723). 
Вважаючи рішення таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-IV  особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії.
Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.
Спірні правовідносини в цій справі стосуються переведення позивачки з одного виду пенсії - за віком відповідно до Закону № 1058-IV на інший вид - пенсію за віком відповідно до   Закону № 3723-XII.
Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, а наявність правових підстав для переведення позивачки на пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ пов`язана виключно з дотриманням вимог, визначених пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону  № 889-VIII.
Крім того, ні Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ, ні стаття 37 Закону №3723-XII не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії, відповідно до  статті 37 Закону № 3723-XII особам, яким до 01.05.2016 (дата набрання чинності  Закону № 889-VІІІ) призначалась пенсія відповідно до Закону № 3723-XII.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 22 травня 2023 року по справі №  580/3805/22.
Тому, на думку апеляційного суду доводи відповідача про те, що, якщо на час набрання чинності Законом 889-VIII позивачка отримувала пенсію державного службовця за віком відповідно до вимог Закону № 3723-XII, позивачка не має права на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII є помилковими.
Разом з тим, відповідач не заперечує, що на час набрання чинності   Законом 889-VIII позивачка мала необхідний стаж державної служби, а на час звернення із заявою про призначення пенсії має необхідний страховий стаж та вік.
Отже, апеляційний суд вважає, що позивачка має право на переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-XII, на умовах визначених Законом № 889-VIII.
Тому, апеляційний суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №23198/03-16 від 26.11.2024 є протиправним і його необхідно скасувати.
Що стосується права позивачки на врахування, при призначенні (переведенні) пенсії державного службовця, поданих нею довідок про розмір заробітної плати, то апеляційний суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 622, заробітна плата для обчислення пенсії, відповідно до Закону № 889-VІІІ, визначається довідками про заробітну плату, форми яких затверджені постановами правління Пенсійного фонду України (далі – ПФУ) і які видаються особі установою за останнім місцем роботи.
За змістом пункту 4 Постанови № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Визначаючи спосіб захисту порушених прав особи, яка має право на пенсію державного службовця, Велика Палата Верховного Суду, при ухваленні постанови від 13 лютого 2019 року у справі № 822/524/18 (провадження № 11-555заі18), вказала на необхідність зобов`язання відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці про заробітну плату.
Апеляційний суд встановив, що позивачка для призначення пенсії, відповідно до Закону України  «Про державну службу», надала відповідачу довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і, яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 88 від 14.11.2024 та довідки  №87, які видані Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу).
Отже, позивачка має право на переведення з пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком, відповідно до Закону № 3723-XII, на умовах визначених п. п 10, 12   Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, з урахуванням заробітної плати, що вказана у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
При цьому, позивачка, відповідно до частини 1 статті 45 Закону України   «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має право на призначення пенсії з 18.11.2024, тобто дня звернення із заявою про призначення (переведення) пенсії.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо права позивачки на призначення (переведення) пенсії за віком, відповідно до Закону № 3723-XII, на умовах визначених п. п 10, 12     Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, з урахуванням заробітної плати, що вказана у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та вірно зобов`язав це зробити Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Тому, апеляційний суду погоджується із судом першої інстанції щодо задоволення позову.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 в адміністративній справі №340/7946/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 27 травня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 02 червня 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова