ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2025 р.                                          Справа №914/466/23

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
головуючий суддя                                                                              Желік М.Б. 
судді                                                                                                     Орищин Г.В.
                                                                                                     Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Бабій М.М.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича від 06.02.2025 (вх. №01-05/329/25 від 07.02.2025)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 (суддя Цікало А.І., повний текст ухвали складено 31.01.2025) 
у справі №914/466/23
за заявою Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» («MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED»)
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (індетифікаційний код 20005502)

за участю представників: 
від апелянта: арбітражний керуючий Сокол О.Ю.
від кредитора Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» («MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED»): адвокат Дудяк Р.А.
від кредитора ТзОВ «Вторметекспорт»: адвокат Мельниченко А.В.
від інших учасників: не з`явились

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 у справі №914/466/23 прийнято відмову ТзОВ “Теком-Лізинг” від кредиторських вимог до ТзОВ “Олімпекс Купе Інтернейшнл” на суму 17133610 грн. 20 коп.; зобов`язано розпорядника майна провести погашення кредиторських вимог ТзОВ “Теком-Лізинг” у зв`язку з відмовою кредитора від кредиторських вимог; задоволено клопотання розпорядника майна від 22.01.2025 р. №01-32/57-01 про витребування доказів; витребувано у ТзОВ “ДЕГЕР” документи та інформацію, які перелічені в вступній та резолютивній частині ухвали; відхилено клопотання розпорядника майна від 22.01.2025 р. № 01-32/56-01 про витребування доказів; відхилено заяву ТзОВ “Гармонія фінанс” від 28.01.2025.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відхилення клопотання про витребування доказів, арбітражний керуючий Сокол О.Ю. звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати частково ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 у справі №914/466/23 та ухвалити нове рішення у відповідній частині, в якій клопотання розпорядника майна від 22.01.2025 №01-32/56-01 про витребування доказів задовольнити в повному обсязі, а пункт 5 резолютивної частини оскаржуваної ухвали змінити виклавши його у наступній редакції, а саме витребувати у фізичних осіб (працівників, згідно з наведеним в апеляційній скарзі списком (всього 64 особи)) такі документи та інформацію: 
1.1. Копії документів, що підтверджують виникнення/припинення/продовження (існування на теперішній час) трудових відносини між працівником та ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (ідентифікаційний код 20005502), зокрема, але не виключно: накази, розпорядження, записи трудової книжки, тощо;
1.2. Копії документів (зокрема, але не виключно посадова інструкція, тощо), які містять інформацію про посадові обов`язки працівника, умови та місце виконання таких посадових обов`язків (із зазначенням точної адреси, визначеного робочого місця, графіку роботи тощо);
1.3. Копії документів, що підтверджують нарахування та інформацію про нарахування заробітної плати працівника (зокрема, але не виключно табель обліку робочого часу, штатний розклад, посадовий оклад, накази стосовно премій, відпусток, лікарняних, перебування у відрядженні, матеріальної допомоги, утримання із заробітної плати, тощо) за час перебування у трудових відносинах з ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» (ідентифікаційний код 20005502) за період з 15.02.2023 по день надання відповіді;
1.4. Копії документів, що підтверджують розрахунки та інформацію про розрахунки по заробітній платі працівника (розмір заборгованості, кількість невикористаних відпусток, розмір та дату останнього платежу по заробітній платі (банківська виписка, квитанція, видатковий касовий ордер, відомість на виплату заробітної плати, готівки тощо)) за час перебування у трудових відносинах з ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» (ідентифікаційний код 20005502) за період з 15.02.2023 по день надання відповіді;
1.5. Копію трудової книжки (всіх сторінок), що зберігається у працівника;
1.6. Копію паспорта громадянина України працівника;
1.7. Інформацію про актуальні реквізити банківського рахунку (номер рахунку, банк отримувача, інші обов`язкові реквізити) працівника для виплати заробітної плати;
1.8. Інформацію про осіб (ПІБ, посада, місце проживання, засоби зв`язку), які координували та/або координують роботу працівника, зокрема, повідомляли та/або повідомляють (доводили та/або доводять до відома та ознайомлення) виробничі накази, місце їх виконання за період з 04.04.2024 по день надання відповіді;
1.9. Інформацію про спосіб повідомлення (доведення до відома та ознайомлення) виробничих наказів, місце їх виконання за період з 04.04.2024 по день надання відповіді із наданням копій відповідних документів в підтвердження отримання відповідних повідомлень;
1.10. Інформацію про виконану працівником роботу, її обсяги за період з 04.04.2024 по день надання відповіді із наданням копій відповідних документів в підтвердження її виконання, здачу, в тому числі прийняття ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» (ідентифікаційний код 20005502);
1.11. Інформацію про інших працівників (ПІБ, посада, місце проживання, засоби зв`язку), які перебувають у трудових відносинах із ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» (ідентифікаційний код 20005502) та/або інформацію про фактичне місце виконання трудових обов`язків іншими працівниками боржника та умови виконання таких трудових обов`язків (із зазначенням точної адреси, графіку роботи тощо);
1.12. Засоби зв`язку працівника для можливості комунікації щодо виплати заробітної плати та координації питань подальшого виконання трудових обов`язків;
1.13. Письмові пояснення працівника про причини відсутності на робочому місці за адресою: Україна, 65003, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Головатого Отамана, будинок 67/69 (орендоване боржником приміщення) за період з 12.04.2024 по день надання пояснень; Україна, 65026, Одеська область, місто Одеса, площа Митна, буд.1 (на території порту, в тому числі на територіях та будівлях ДП «Одеський Морський Торгівельний Порт», ДП «АМПУ», підприємствах сумісної діяльності, орендованих підприємствах, які ведуть свою господарську діяльність на території порту, тощо) за період з 30.04.2024 по день надання пояснень;
1.14. У випадку присутності на робочому місці за будь-якою із вказаних адрес:
- надати копії документів, які підтверджують перебування на робочому місці (журнали обліку робочого часу, тощо) за період з 04.04.2024 по день надання відповіді;
- надати інформацію про день та час перебування на робочому місці із обов`язковим зазначенням точної адреси, приміщення (будівля, номер кабінету, поверху, тощо де розташоване робоче місце) часу прибуття та вибуття з робочого місця за період з 04.04.2024 по день надання відповіді.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.02.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 12.03.2025, встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 07.03.2025.
В судовому засіданні 12.03.2025 апелянт підтримав вимоги скарги, надав пояснення щодо викладених у ній доводів, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції в оскарженій частині та прийняти нове рішення про задоволення клопотання розпорядника майна про витребування доказів.
Представник  Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» («MEDISON PACIFIC TRUST LIMITED») вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.
Представник ТзОВ «Вторметекспорт» проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.
Інші учасники справи про банкрутство явки представників в судове засідання не забезпечили.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції, короткий зміст оскарженої ухвали.

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/466/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл».
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.02.2023 відкрито провадження у справі №914/466/23 за заявою Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» MADISON PACIFIC TRUST LIMITED про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл»; визнано вимоги кредитора - Компанії «Медісон Пасіфік Траст Лімітед» MADISON PACIFIC TRUST LIMITED у розмірі 15081357,98 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»; розпорядником майна ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» призначено арбітражного керуючого Сокола О.Ю.
Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 17.02.2023 за №70101.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024 частково задоволено апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника працівників ТзОВ «Олімпекс Купе Інтереншнл» Костюкова О.М., скасовано ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.01.2024 у справі №914/466/23 і прийнято нове рішення, яким клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Сокола О. Ю. задоволено; припинено повноваження керівника боржника - ТзОВ «Олімпекс Купе Інтереншнл» Марченка В.Г.; виконання обов`язків керівника боржника - ТзОВ «Олімпекс Купе Інтереншнл» покладено на розпорядника майна, арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича.
23.01.2025 розпорядник майна звернувся до господарського суду з клопотанням №01-32/56-01 від 22.01.2025, в якому просив витребувати у фізичних осіб (працівників/колишніх працівників) інформацію та документи в підтвердження існування трудових відносин, виконання роботи та трудових обов`язків, щодо підстав відсутності на робочому місці тощо.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що розпорядник майна отримав інформацію, зміст якої є суперечливим та взаємовиключним. Враховуючи виявлені розбіжності, розпорядник майна надіслав 64 запити на відомі адреси працівників боржника, однак такі запити проігноровані адресатами. 
З метою отримання доказів для виключення ризику безпідставного нарахування та виплати заробітної плати за не виконану роботу, а також встановлення фактів, що можуть мати ознаки злочину, необхідно витребувати у працівників документи та інформацію щодо наявності/відсутності трудових відносин, нарахування та виплату заробітної плати, про рахунки працівників по заробітній платі, копії трудових книжок та паспортів працівників тощо.
Місцевий господарський суд відмовив у задоволенні клопотання розпорядника майна №01-32/56-01 від 22.01.2025 про витребування доказів, оскільки обов`язок ведення обліку робочого часу та бухгалтерського обліку витрат на оплату праці покладено на роботодавця (а не на працівника). 

Узагальнені доводи апелянта.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що ухвала суду першої інстанції в оскарженій частині постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, без належного дослідження доказів, наявних в матеріалах справи та без з`ясування обставин, що мають значення для справи. 
На підтвердження наявності підстав для задоволення апеляційної скарги, розпорядник майна зазначає, що відхиляючи клопотання про витребування доказів від працівників, суд першої інстанції повністю проігнорував обставини, які мають істотне значення для справи про банкрутство, зокрема:
- наявність грошових претензій по заборгованості із виплати заробітної плати;
- відсутність доказів, які б підтверджували реальне існування трудових відносин;
- факт ігнорування особами, які позиціонуються як трудовий колектив, запитів розпорядника майна; 
- наявність доказів участі в зборах трудового колективу звільнених працівників;
- наявність ризику безпідставного нарахування та виплати заробітної плати за не виконувану роботу (щонайменше з 04.04.2024 до сьогодні); 
- недопущення нецільового використання грошових коштів боржника за оплату невиконуваної роботи фіктивних працівників.
Апелянт у скарзі звертається до позиції Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 04.10.2023 у справі №910/20057/16, відповідно до якої у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, зв`язаний принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас, у справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства; цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої КУзПБ процедури.
З огляду на ці правові висновки, апелянт вважає, що суд першої інстанції фактично самоусунувся від забезпечення судового контролю у справі про банкрутство, чим допустив грубу бездіяльність та ігнорування обставин, які мають істотне значення та можуть вплинути на майнові активи боржника – грошові кошти. 
При цьому, відсторонений керівник боржника не передав розпоряднику майна бухгалтерської та іншої документації, розпорядника майна не було допущено на територію, де здійснює господарську діяльність боржник.
Станом на дату подання клопотання до суду першої інстанції, фактично, розпорядник майна не встановив наявність трудового колективу боржника.
Разом з цим, розпорядник майна отримав інформацію, зміст якої є суперечливим та взаємовиключним, зважаючи на виявлені розбіжності розпорядник майна здійснив заходи зі встановлення актуальних відомостей щодо працівників, обсягу, порядку виконаної ними роботи, тощо, шляхом направлення 64 запитів на відомі адреси працівників боржника, в тому числі тих, що брали участь 22.10.2024 в загальних зборах трудового колективу боржника.
Проте, запити розпорядника майна були проігноровані кожним з 64 працівників, жоден з них не надав жодної інформації та документів в підтвердження існування трудових відносин, в підтвердження виконання роботи та трудових обов`язків, щодо підстав відсутності на робочому місці тощо. Вказані обставини ставлять під обґрунтований сумнів реальне існування трудових відносин і як наслідок наявність у певних фізичних осіб статусу «працівника».
З огляду на ненадання розпоряднику майна жодного доказу виконання роботи та взагалі присутності працівників на робочому місці, обґрунтованим є й сумнів щодо існування заборгованості із заробітної плати як і легітимного права на отримання заробітної плати за рахунок коштів боржника.
Також суд не врахував, що клопотання було подане з метою отримання доказів для виключення ризику безпідставного нарахування та виплати заробітної плати за не виконувану роботу (що найменше з 04.04.2024 до сьогодні) і, як наслідок – недопущення нецільового використання грошових коштів боржника за оплату невиконуваної роботи фіктивних працівників.

Учасники справи про банкрутство правом подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористались.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. 
Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.80 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;
5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.80 ГПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.
Відповідно до ч.7 ст.80 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
З аналізу наведених норм випливає, що в порядку ст.81 ГПК України можуть бути витребувані ті докази, щодо яких відомо, що такі докази фактично існують, а також що такі докази має відповідна особа.
Натомість, у клопотанні про витребування доказів розпорядник майна просить витребувати у фізичних осіб (працівників боржника) не лише копії документів, а й інформацію та пояснення щодо певних обставин.
Зокрема, розпорядник майна просить витребувати у фізичних осіб (працівників боржника):
інформацію про осіб (ПІБ, посада, місце проживання, засоби зв`язку), які координували та/або координують роботу працівника, а також інформацію про інших працівників боржника, інформацію про фактичне місце виконання трудових обов`язків іншими працівниками боржника, тобто, витребувати у фізичних осіб інформацію про інших фізичних осіб; 
інформацію про виконану працівником роботу, її обсяги за період з 04.04.2024 по день надання відповіді, тобто звіт про виконану роботу, який необхідно письмово оформити у відповідь на вимогу про витребування;
письмові пояснення працівника про причини відсутності на робочому місці за період з 12.04.2024 та з 30.04.2024 по день надання пояснень, тобто пояснення необхідно письмово оформити у відповідь на вимогу про витребування.
Зі змісту клопотання розпорядника майна вбачається, що заявник не обґрунтував з яких підстав він вважає, що докази у відповідній зазначеній у клопотанні формі існують і наявні у перелічених ним фізичних осіб, зокрема, якими нормами чинного законодавства обумовлено складання працівниками боржника інформації щодо імен, посад, місць проживання, засобів зв`язку інших фізичних осіб, які працюють на підприємстві, а також складання письмового звіту про виконану роботу, пояснень про відсутність на робочому місці, чи про те, що такі пояснення та інформація у визначеній заявником формі наявні у цих фізичних осіб.
Колегія суддів звертає увагу на те, що клопотання про витребування доказів може стосуватися лише існуючих доказів та не може бути заявлене до господарського суду у формі спонукання до створення відповідних документів для надання заявнику на його вимогу (п.1), п. 3) ч.2 ст.81 ГПК України).
Щодо витребування документів, на підтвердження виникнення/ припинення/ продовження (існування) трудових відносини між працівником та боржником, документів, що підтверджують нарахування та інформацію про нарахування заробітної плати працівника (зокрема, але не виключно табель обліку робочого часу, штатний розклад, посадовий оклад, накази стосовно премій, відпусток, лікарняних, перебування у відрядженні, матеріальної допомоги, утримання із заробітної плати, тощо) за час перебування у трудових відносинах з боржником, документів, що підтверджують розрахунки та інформацію про розрахунки по заробітній платі працівника (розмір заборгованості, кількість невикористаних відпусток, розмір та дату останнього платежу по заробітній платі (банківська виписка, квитанція, видатковий касовий ордер, відомість на виплату заробітної плати, готівки тощо) за час перебування у трудових відносинах боржником, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що обов`язок щодо забезпечення трудової дисципліни, ведення обліку робочого часу та бухгалтерського обліку витрат на оплату праці покладено на роботодавця, а не на працівників.
Відповідно до ст.141 КЗпП України, роботодавець повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, здійснювати заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню), уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.
Згідно з ч.2 ст.30 Закону України “Про оплату праці”, роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п.12 глави 2 розділу IV Правил організації діловодства та архівного зберігання документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5, які є обов`язковими для виконання установами і організаціями незалежно від форм власності, особові справи керівного складу та працівників підприємств, установ та організацій зберігаються за основним місцем роботи. В особових справах зберігаються, серед іншого, письмовий трудовий договір (контракт), копії або витяги з розпорядчих документів (наказів, розпоряджень) про прийняття на роботу, особовий листок з обліку кадрів, копія паспорта, копія облікової картки платника податків, копії або витяги з розпорядчих документів (наказів, розпоряджень) про звільнення з роботи). 
З огляду на викладене, правильними є висновки суду про відхилення клопотання розпорядника майна №01-32/56-01 від 22.01.2025 про витребування доказів. 
Враховуючи межі перегляду оскаржуваного рішення та доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 у справі №914/466/23 в оскарженій частині слід залишити без змін.
В порядку ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на апелянта.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича від 06.02.2025 (вх. №01-05/329/25 від 07.02.2025) – відмовити.
2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 у справі №914/466/23 в оскарженій частині – залишити без змін.
3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги – покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 21.03.2025.

          Головуючий           суддя                                                            Желік М.Б. 

                                         суддя                                                             Галушко Н.А.

                                        суддя                                                       Орищин Г.В.