УХВАЛА

02 травня 2025 року 
м. Київ

справа №120/8801/24
адміністративне провадження №К/990/6756/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року у справі №120/8801/24 за позовом ОСОБА_1 до Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
У С Т А Н О В И В:
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про усунення недоліків та направити таку заяву на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду з додаванням доказів (оригіналів), що підтверджують сплату апелянтом судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 3028,00 грн, або доказів, які б підтверджували наявність правових підстав для звільнення його від сплати судового збору, а саме: довідки з управління соціального захисту населення, Пенсійного фонду України та центру зайнятості, що дають змогу встановити розмір річного доходу ОСОБА_1 за 2023 рік.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2024 повернуто апелянту разом із доданими до скарги матеріалами на підставі частини другої статті 298 КАС України у зв`язку невиконанням недоліків апеляційної скарги.
18 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року у справі №120/8801/24, у якій просить її скасувати, а матеріали справи скерувати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду апеляційної скарги.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги або нової касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження судового рішення із урахуванням роз`яснень, які надані Верховним Судом, а також документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
На виконання вимог ухвали Суду про залишення касаційної скарги без руху заявником надіслано заяву щодо виконання ухвали від 06 березня 2025 року,  у якій просить звільнити його від сплати судового збору. До зазначеної заяви позивач додає копію довідки ДФС України, копію довідки ПФ України щодо субсидії та новий примірник касаційної скарги.
Перевіривши доводи нової касаційної скарги колегією суддів установлено, що позивачем не виконано вимоги ухвали Верховного Суду щодо зазначення підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд повторно зазначає, що відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною 3 статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема про повернення апеляційної скарги.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Доводи нової касаційної скарги зводяться до висловлення незгоди з наданою судом правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, а також стосовно того, що на дуку позивача, копія оскаржуваної ухвали завірена в неналежний спосіб. Проте, позивачем не конкретизовано, які саме норми матеріального права неправильно застосовано або які норми процесуального права порушено судом апеляційної інстанції (абзац, пункт, частина відповідної статті).
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 КАС України) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Слід зазначити, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту нової касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, а тому заявнику слід викласти належним чином підстави касаційного оскарження, уточнити, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Зміст наведеної норми вказує на те, що продовження процесуального строку, встановленого судом, передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була вчинена у первісно встановлений строк.
Враховуючи вищенаведене, Суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений для усунення недоліків касаційної скарги для надання уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави оскарження судового рішення в цій справі.
Через відсутність складу колегії суддів, які визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї касаційної скарги, у зв`язку з перебуванням судді Желєзного І.В. (у період з 28 квітня 2025 року по 01 травня 2025 року) на лікарняному, ухвала постановляється 02 травня 2025 року.
Керуючись статтями 121, 243, 248, 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 06 березня 2025 року та з урахуванням висновків, зазначених у цій ухвалі, терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.  

Судді                                                                                           М.В. Білак

          І.В. Желєзний

                                                                                          В.Е. Мацедонська