Справа № 461/819/25                 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В. В. 
Провадження № 33/811/284/25                Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 12 лютого 2025 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 ,
захисника правопорушника – адвоката Цап А.Р.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з   ОСОБА_1   на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.
       Згідно постанови судді, 26 січня 2025 року о 22 год. 10 хв. у м. Львові, на пл. Кропивницького, 1, водій  ОСОБА_1 ,  в порушення вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Tesla н.з.  НОМЕР_1   в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку з використанням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту - 1,03%. 
       В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є необгрунтованою та безпідставною. Вважає, що при прийнятті рішення, суддею місцевого суду не надано оцінку та аналізу всім наявним у справі доказам, не з`ясовано усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого в матеріалах справи відсутні належні докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначає, що працівниками поліції, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не враховано особу порушника, проходження останнім військової служби, участь у волонтерській діяльності, допомозі ЗСУ, участь його сина у захисті держави; також працівники поліції не роз`яснили його права та обов`язки. Звертає увагу на те, що відеозапис події небезперервним, що позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням адміністративного правопорушення. Стверджує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП. 
Просить скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову, якою провадження у справі відносно нього закрити на підставі ст. 247 КУпАП. 
       Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника – адвоката Цап А.Р. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що така не підлягає до  задоволення, виходячи з наступного. 
       Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, якими водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231054 від 26 січня 2025 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; результатами приладу «Drager» Alсotest 6820, прилад №: ARJL-0297, тест № 1962, проба позитивна - 1,03%; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26 січня 2025 року; рапортом інспектора поліції; копією постанови серії ЕНА №3942427 від 26 січня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1  до відповідальності  за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил застосуванням попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом; відеозаписом події; заявою  ОСОБА_1  від 11 лютого 2025 року; яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується апеляційний суд.
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231054 від 26 січня 2025 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника. 
               Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, проте, від підпису та пояснень останній відмовився, про що було зроблено відповідні відмітки в протоколі. 
                Що стосується тверджень правопорушника ОСОБА_1 щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
               Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.         Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.         Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.
        Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.         Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
       Поряд з цим, апеляційний суд вважає безпідставними покликання, в суді апеляційної інстанції, правопорушника ОСОБА_1 щодо накладення на нього стягнення за вчинене правопорушення, у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік і є безальтернативною. 
       Таким чином, покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
        При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
       З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 12 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним увчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - без зміни.
        Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                  Галапац І.І.