УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/809/24 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М. 
Номер провадження №33/4805/270/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - Ларченко Ірини Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Ларченко Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 січня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду,  03.02.2024 о 17 год 20 хв у с.Велика Горбаша, вул.Мокрецького ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводився за допомогою алкотестера Драгер, результат якого становив 0,32 %0, за що було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, адвокат Ларченко І.М., в інтересах  ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказала, що судом не були враховані всі доводи і пояснення ОСОБА_1  та його захисника. Суд, вирішуючи справу, не звернув уваги на відсутність в матеріалах справи доказів порушення ПДР ОСОБА_1 . Також зазначила, що постанова серії ББА №318489 від 03.02.2024 про накладення на її підзахисного адміністративного стягнення не відповідає дійсним обставинам справи та скасована рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі №285/841/24 від 23.05.2024. Тому, відсутність задокументованого та доведеного факту порушення ОСОБА_1 ПДР ставить під сумнів подальші дії працівників поліції та складений ними протокол. Зауважила, що ОСОБА_1 під час проведення огляду та складання адміністративного матеріалу не були належним чином роз`яснені права і обов`язки, зокрема право користуватися юридичною допомогою. Вказала на неналежне оформлення працівниками поліції результатів огляду на стан сп`яніння, зокрема чеку Драгера, наявність похибки спеціального технічного засобу, недотримання вимог щодо його експлуатації тощо. Окрім того, вважає помилковим та таким, що спростовується відеозаписом, висновок суду про те, що ОСОБА_1 погодився проходити огляд лише після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Вказала на відсутність у ОСОБА_1 видимих ознак алкогольного сп`яніння та невідповідність оформленого працівниками поліції о 17 год 22 хв направлення на огляд водія дійсним обставинам, оскільки водія до медичного закладу не направляли, як і не зафіксували його відмову від проходження такого огляду. Вважає, що працівниками поліції введено в оману ОСОБА_1 щодо можливості пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Після того, як водій висловив незгоду з результатом огляду, проведеного на місці зупинки, та ще до моменту оформлення матеріалів, він виявив намір проїхати до закладу охорони здоров`я, проте йому було відмовлено у такому клопотанні. Зазначене свідчить про порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння, що є наслідком визнання такого огляду недійсним. Не погодившись з результатами огляду проведеного на місці зупинки, ОСОБА_1 , майже в межах двогодинного строку, самостійно пройшов огляд у медичному закладі, за результатами якого встановлено, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що спростовує факти наведені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння. Окрім того, вказала, що протокол сам по собі не є беззаперечним доказом вини особи в тому, чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Під час розгляду справи суд не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази, тому висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 є необґрунтованими. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні положення містяться у п.п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №662825 від 03.02.2024, згідно якого, ОСОБА_1 03.02.2024 о 17 год 20 хв у с.Велика Горбаша, вул.Мокрецького керував транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6810, результат 0,32 %0 (а.с.2); роздруківкою приладу Drager Alcotest 6810 (тест №576) з результатом - 0,32 %0 (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.02.2024 (а.с.7); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та, про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.4,6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №318489 від 03.02.2024 про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.8); диском з відеозаписом фіксації обставин події (а.с.10). 
Суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі із автомобільного відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейських об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Даний доказ відповідає вимогам ст.251 КУпАП, є належним і допустимим, оскільки не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи. 
З відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння пройшов відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, який показав позитивну пробу 0,32 проміле, тобто, перевищення допустимої норми. З даним результатом ОСОБА_1 погодився. Водія ознайомлено зі складеними відносно нього процесуальними документами: протоколом про адміністративне правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР, йому роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсторонено від керування транспортним засобом. 
Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами. Як правильно зазначив суд першої інстанції, ряд недоліків, які мали місце під час оформлення адміністративних матеріалів, на які звертає увагу захисник, не виключають вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, вказаних у п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції, а тому доводи апеляційної скарги у частині відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними.
Також, огляд в закладі охорони здоров`я проводиться за умови незгоди водія з результатами огляду, проведеного з використанням спеціальних технічних засобів, чого у даному випадку встановлено не було (ч.3 ст.266 КУпАП). За таких обставин, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, не може бути підставою для визнання огляду недійсним, оскільки у поліцейського не виникло такого обов`язку.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 ще до початку оформлення адміністративних матеріалів виявив незгоду з результатом огляду, отриманим за допомогою спеціального технічного засобу, та висловив намір пройти огляд у закладі охорони здоров`я, беззаперечно спростовуються відеозаписом. Свою незгоду з отриманим результатом та бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 висловив після складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним. Відтак, зазначені доводи не можуть бути підставою для визнання огляду недійсним.
Зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1  була обумовлена порушенням водієм Правил дорожнього руху, про що останнього було проінформовано працівниками поліції та притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанови ББА №318489 від 03.02.2024. Посилання захисника на ту обставину, що судовим рішенням було скасовано зазначену постанову не спростовує винуватість водія у інкримінованому йому правопорушенні, оскільки його обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння, передбачений п.2.5 ПДР, не знаходиться в причинному зв`язку з підставами зупинки автомобіля, якщо такі були доведені до відома водія. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.5 ПДР України.
Сумніви стосовно можливої похибки показань спеціального технічного засобу Drager Alcotest, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , правомірності його використання та достовірності отриманого за допомогою вищевказаного газоаналізатора результату є необґрунтованими та ґрунтуються на припущеннях. Як вбачається з роздруківки чека драгера, останнє калібрування приладу відбулося 01.11.2023, тобто на момент його використання -03.02.2024 - строки технічного обслуговування не сплинули. Відтак, підстави для визнання результату вимірювання недійсним відсутні. Доказів того, що температурні показники на спецзасобі істотно вплинули на результат вимірювання, захисник не надав, а тому наведені ним доводи є безпідставними.  Відсутність у чеку посилання на номер протоколу, до якого його долучено, не виключає допустимість даного доказу, оскільки відповідні обставини підтверджені відеозаписом. 
Роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності після оформлення адміністративних матеріалів, не може бути підставою для визнання отриманих доказів недопустимим та не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. Зазначене процесуальне порушення не мало істотного впливу на реалізацію його прав під час складення адміністративних матеріалів та не призвело до неможливості реалізації наданих йому законом прав при розгляді справи судом. 
Посилання захисника на введення ОСОБА_1 в оману працівниками поліції під час огляду на стан сп`яніння, не підтверджені доказами та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Відтак ці доводи не впливають на правильність оскаржуваного судового рішення.
Наданий ОСОБА_1 висновок №3 від 03.02.2024, виданий лікарем КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» Звягельської міської ради Кручинський О., згідно якого 03.02.2024 о 19 год 30 хв ОСОБА_1 був тверезим 0,00 ‰, не може бути належним доказом у справі, оскільки була отримана без дотримання вимог ч.4 ст.266 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Ларченко Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 січня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

         Суддя                                                                                                    О.М. Галацевич