УХВАЛА
26 травня 2025 року
м. Київ
справа № 367/7998/23
провадження № 61-5639ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу Державного податкового університету на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі за позовом Державного податкового університету до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, стягнення грошового боргу,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 році Державний податковий університет звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з 
ОСОБА_1 на користь університету борг за проживання у житловому приміщенні у розмірі 1 248,77 грн та усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_1 із житлового приміщення гуртожитка кімнати АДРЕСА_1 , оскільки він втратив правові підстави для користування майном університету.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 
2024 року позов Державного податкового університету задоволено.
Усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_1 
із жилого приміщення кімнати АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного податкового університету борг за проживання у житловому приміщенні у розмірі 1 248,77 грн.
Вирішено питання щодо судового збору.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2024 року скасовано у частині усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення.
Ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову Державного податкового університету у частині усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення.
У іншій частині рішення суду залишено без змін.
25 квітня 2025 року Державний податковий університет із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою 
на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати у частині відмови у задоволенні позову про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення. Справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 08 травня 2025 року касаційну скаргу Державного податкового університету 
на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 рокузалишено без руху. Запропоновано заявникові: 1) на підтвердження наведених обставин пропуску строку на касаційне оскарження надати суду відповідні докази 
в оригіналах або завірені у установленому порядку їх копії, або навести інші підстави з відповідними доказами; 2) уточнити касаційну скаргу із зазначенням підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та надати суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями та доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи. 
Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
Копію вказаної ухвали направлено Державному податковому університету до електронного кабінета користувача системи «Електронний суд». 
Зі змісту повідомлення про доставлення електронного листа вбачається, що документ в електронному вигляді (ухвала Верховного Суду від 08 травня 
2025 року) був доставлений користувачу - Державному податковому університету 
в його електронний кабінет 12 травня 2025 року.
16 травня 2025 року Державний податковий університетіз застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою на виконання вимог ухвали від 08 травня 2025 року, надав уточнену касаційну скаргу та докази направлення уточненої касаційної скарги на адреси інших учасників справи.
Водночас, зазначені в ухвалі Верховного Суду вимоги не були виконані у повному обсязі, оскільки заявник хоча і звернувся до суду із клопотанням на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху у частині вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке зокрема викладене у змісті уточненої касаційної скарги, в якому, в свою чергу, обґрунтував обставини пропуску строку на касаційне оскарження, проте не надав суду докази на підтвердження отримання копії оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року.
Крім того, заявник хоча і надав до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, водночас у її змісті не вказав підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною другою статті 389 цього Кодексу. 
Відтак, доводи як уточнених так і первісної касаційних скарг зводяться до не дослідженнясудом апеляційної інстанцій зібраних у справі доказів без обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Згідно частини першої статті 44 ЦПК Україна учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Станом на 26 травня 2025 року вимоги ухвали Верховного Суду від 08 травня 
2025 року заявником в повному обсязі не виконані, а тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України 
у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державного податкового університету на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі за позовом Державного податкового університету до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, стягнення грошового боргувважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                            Д. Д. Луспеник