П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/3133/24	

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,
повний текст судового рішення
складено 02.04.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
01.04.2025 ОСОБА_1 подав до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву, в порядку статті 383 КАС України, в якій просив суд зобов`язати відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового станом на 01 січня 2023 року у відповідності до вимог статей 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та положень 43, із зазначенням в ній відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1,2, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, а також із зазначенням відомостей про розміри інших основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та премії (216% від посадового окладу), розрахованих із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн, встановленого законом на 01.01.2023.
В обґрунтування вимог заяви повивач вказував, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 у справі №400/3133/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 склав довідку від 01.10.2024 №9/1/12698 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, в якій вказав: посадовий оклад - 4970 грн; оклад за військовим званням - 1560,00 грн; надбавку за вислугу років (45%) - 2938,50 грн; надбавку за особливості проходження служби (65%) - 4033,90,25 грн; - премію (216%) - 7041,60 грн. Позивач звертав увагу, шо, згідно примітки до цієї довідки, вказані в ній розміри надбавки за особливості проходження служби та премії були розраховані, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року (1762,00 грн).
За наведених підстав позивач вважав, що відповідач вчинив протиправні дії на виконання судового рішення.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.04.2025, заява ОСОБА_1 повернута заявнику.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розглядую.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає порушення судом першої інстанції норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам,  оскільки рішення суду не виконане в повному обсязі внаслідок  протиправних дій відповідача, вчинених ним під час виконання судового рішення, що є підставою для  апелянта  на звернення до суду із відповідною заявою в порядку статті 383 КАС України. При цьому апелянт вказує на те, що подання відповідної заяви може відбуватись з урахуванням двох строків: десять днів з дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, та у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого листа, на що суд першої інстанції не звернув уваги.
Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 у справі №400/3133/24, яке набрало законної сили 27.09.2024, окрім іншого, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 провести перерахунок розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , зазначеного в довідці для перерахунку пенсії, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, оформити і надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, відповідно до ст.ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023 року.
16.10.2024 Миколаївським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист №400/3133/24, строк пред`явлення якого до виконання становить три роки, та який 18.03.2025 був повернути до суду першої інстанції у зв`язку із фактичним та повним виконанням боржником виконавчого документу 01.10.2024. Відповідно до матеріалів справи, виконавчий лист поданий на примусове виконання 07.02.2025, виконавче провадження №77194423 відкрите 12.02.2025 та закінчене 03.03.2025 у зв`язку з фактичним виконанням.
Також, відповідно до електронних матеріалів справи, 17.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою в якій просив надати йому копію довідки, складеної на виконання рішення суду та супровідного листа про направлення такої довідки.
Копію довідки від 01.10.2024 апелянт отримав разом із відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.01.2025.
Повертаючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявник пропустив строк, встановлений ч.4 ст.383 КАС України.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Вимоги до такої заяви наведені у частинах 2, 3, та 4 статті 383 КАС України.
Однією з вимог, які пред`являються до заяви, є її подання протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч.4 ст.383 КАС України).
Колегія суддів відхиляє, як помилкові, доводи апелянта  щодо наявності двох строків, в межах яких може бути подана заява в порядку статті 383 КАС України, оскільки десятиденний строк, є строком подання заяви, який обраховується з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, в той час як посилання на закінчення строку  пред`явлення виконавчого листа, є присічним (межа для реалізації права), тобто таким, в межах якого позивач, може протягом десяти днів, після того, як дізнається про порушення своїх прав, реалізувати своє право на подання заяви в прядку статті 383 КАС України.
Оскільки про порушення своїх прав апелянт дізнався 15.01.2025, але із заявою в порядку статті 383 КАС України звернувся до суду лише 01.04.2025, суд першої інстанції правильно встановив недотримання позивачем вимог, які пред`являються до заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, зокрема в частині строку подання такої заяви, встановленого ч.4 ст.383 КАС України.
Частина 5 статті 383 КАС України, містить наслідки невідповідності  заяви вимогам які до неї пред`являються, зокрема і частиною 4 ст.383 КАС України, і такими наслідками є  повернення такої заяви.
Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо пропуску  позивачем строку подання заяви в порядку статті 383 КАС України та наявності правових підстав для її повернення, відповідно до ч.5 ст.383 КАС України. 
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини які мають значення для  вирішення питання щодо  повернення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, та постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.2-12, 72-78, 242, 294, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 383  КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька