УХВАЛА
28 квітня 2025 року                      
м. Київ
 
справа № 489/2488/22
провадження № 61-3931ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до                     ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, з якому з урахуванням уточнень, просив виділити йому у власність частину квартири АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_1 на його користь частку від суми несплачених кредитних зобов`язань у                розмірі 98 472,29 грн. 
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточнень, просила провести поділ спільного майна подружжя, виділивши їй у власність квартиру АДРЕСА_1 , у власність позивача виділити нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , з огляду на те, що позивачу на праві особистої власності належить інше житлове приміщення, яке він може використовувати для проживання, та стягнути на її користь грошову компенсацію частину вартості проданих автомобілів. 
Ленінський районний суд м. Миколаєва рішенням від 22 листопада 2024 року первісний позов ОСОБА_2 задовольнив частково.
Визнав за  ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_1                 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .
В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_2 за первісним позовом відмовив.
Визнав за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя право власності на частку приміщення торгівельного павільйону                 АДРЕСА_2 , залишивши у власності                      ОСОБА_2 1/2 частку приміщення торгівельного павільйону АДРЕСА_2 .
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу майна колишнього подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля MAZDA 6, 2006 року випуску, у сумі 92 299,00 грн. 
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу майна колишнього подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Mitsubishi Mirage 1193, 2015 року випуску, у сумі 121 316,50 грн. 
В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 за зустрічним позовом відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат. 
Миколаївський апеляційний суд постановою від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2024 року в частині поділу нежитлового приміщення скасував та ухвалив нове, яким відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нежитлового приміщення торговельного павільйону.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2024 року в частині поділу квартири залишив без змін.
 
24 березня 2025 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду                              м. Миколаєва від 22 листопада 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року в указаній вище справі.   
Верховний Суд ухвалою від 04 квітня 2025 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, зокрема, зазначення у касаційній скарзі реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
21 квітня 2025 року від ОСОБА_1 , на виконання вимог ухвали, надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано уточнену редакцію касаційної скарги.  
Недоліки касаційної скарги усунуто.  
 
У касаційній скарзі заявник посилається на підстави касаційного оскарження, визначені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.  
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду                                м. Миколаєва від 22 листопада 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року.

 
Витребувати з Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу                       № 489/2488/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров
 
А. І. Грушицький
 
                                                                                                                           І. В. Литвиненко