Справа № 161/16531/22 	Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М. 	
Провадження № 22-ц/802/375/25  	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
27 березня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.
з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2022 року  ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом.
Покликався на те, що під час роботи на посаді голови правління АТ «Волиньгаз» йому стало відомо, що 27 травня 2022 року на ім`я фінансового директора товариства надійшов запит відповідача  ОСОБА_2 , у якому зазначалось про наявність тиску з боку адміністрації АТ «Волиньгаз», як монополіста з постачання природного газу, на керівників підприємств ПП «ПМК №19», ПП «Луцьксервіс» та безпосередньо на відповідача ОСОБА_5 з приводу приєднання до газових мереж новозбудованих будинків та вимагання від останньої передачі 1000000 грн для вирішення цього питання.
У подальшому вказана інформація була подана до Антимонопольного комітету, а також оприлюднена у неодноразових зверненнях направлених на адресу голови та членів НКРЕП. 
Крім того позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_5 , використавши вказану інформацію, зверталась до правоохоронних органів із заявою про вчинення посадовими особами АТ «Волиньгаз» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 397 КК України. 
Вважаючи дану інформацію, поширену відповідачами щодо нього, недостовірною та такою, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію, просив суд: 
- визнати недостовірною та такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 інформацію, яка поширена  ОСОБА_5  в повідомленні про порушення законодавства про захист економічної конкуренції від 09 травня 2022 року, направленого голові Антимонопольного комітету України та в скаргах від 13 травня 2022 року, направлених голові та членам НКРЕКП, : щодо передачі позивачу 1000000 гривень; щодо тиску на ОСОБА_5 з боку ОСОБА_4 ; щодо збору коштів позивачем для інвестиційного проекту по підключенню району с. Зміїнець до газової мережі; щодо тиску на бізнес шляхом відключення ПП «Луцьксервіс» від газопостачання; щодо тиску на бізнес шляхом звинувачення ПП «Луцьксервіс» в несанкціонованому втручанні в лічильник газу; 
- визнати недостовірною та такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 інформацію, яка поширена  ОСОБА_2 в адвокатському запиті від 27 травня 2022 №1: щодо передачі позивачу 1000000 грн; щодо збору коштів позивачем для інвестиційного проекту по підключенню району с. Зміїнець до газової мережі; щодо тиску на бізнес шляхом відключення ПП «Луцьксервіс» від газопостачання; щодо тиску на бізнес шляхом звинувачення ПП «Луцьксервіс» в несанкціонованому втручанні в лічильник газу.
Зобов`язати відповідачів, протягом трьох днів з моменту набрання рішення законної сили, спростувати недостовірну інформацію у спосіб, яким її було поширено, стягнути з останніх на свою користь по 1000 грн з кожного за завдану моральну шкоду та відшкодувати йому понесені по справі судові витрати.
Під час розгляду справи ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2025 року було задоволено клопотання позивача  ОСОБА_4 та призначено у справі судово-лінгвістичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: 
Чи містить негативну оцінку про позивача ОСОБА_4 інформація, що викладена відповідачем ОСОБА_5 : у повідомленні від 09 червня 2022 року ОСОБА_5 на адресу голови Антимонопольного комітету України Піщанської О. С.; у скарзі від 09 червня 2022 року ОСОБА_5 на адресу голови Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_6 ; у скарзі від 13 червня 2022 року ОСОБА_5 на адресу члена Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_7 ; у скарзі від 13 червня 2022 року ОСОБА_5 на адресу члена Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_8 ; у скарзі від 13 червня 2022 року ОСОБА_5 на адресу члена Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_9 ; у скарзі від 13 червня 2022 року ОСОБА_5 на адресу члена Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_10 ; у скарзі від 13 червня 2022 року ОСОБА_5 на адресу члена Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_11 ; у скарзі від 13 червня 2022 року ОСОБА_5 на адресу члена Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_12 , а саме, наступна інформація:
-«2017-2018 рр. я, ОСОБА_5 , під тиском голови правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Волиньгаз» (код ЄДРПОУ 03582994) ОСОБА_4 , передала йому 1000000 (один мільйон) грн. Передача відбулась двома траншами по 500000 (п`ятсот тисяч) грн. кожна через ОСОБА_13 (члена Правління АТ «Волиньгаз»)».
- «На що він повідомив, посилаючись на те, що це є нагальний інвестиційний проект і необхідна саме готівка, а якщо не сплатити кошти зараз, пізніше газифікація цього масиву не відбудеться. На моє запитання чи буде офіційна документація на моє ім`я щодо участі в інвестиційному проекті, ОСОБА_4 запевнив, що безсумнівно так, і мені вона буде надана. Оскільки для мене була дуже велика сума коштів, я не мала можливості надати її відразу, я попросила надати розтермінування і розбити оплату на кілька етапів. Він «пішов на зустріч» і погодився на 2 платежі: по 500000 грн. кожен».
-«Вказані вище грошові кошти було передано мною як внесок в інвестиційний проект (зі слів та гарантій ОСОБА_4 ) до якого залучалися співмешканці та забудовники с. Зміїнець для заведення газової мережі на територію населеного пункту, якого, як мені стало зараз відомо, взагалі не існувало».
-«В подальшому на усі звернення щодо надання документів про внесення цих коштів до інвестиційного проекту, ОСОБА_4 мене запевнив, що документи будуть пізніше, бо грошові кошти внесені через касу АТ «Волиньгаз», а договір про інвестиційний вклад чекає погодження акціонерами товариства».
2.Чи містить негативну оцінку про позивача ОСОБА_4 інформація, що викладена відповідачем ОСОБА_2 у запиті (в порядку ст..24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») від 27 травня 2022 року №2 адвоката ОСОБА_2 на адресу директора технічного АТ «Волиньгаз» ОСОБА_14 , а саме, наступна інформація:
-«У 2017-2018 роках ОСОБА_5 прийняла участь в інвестиційному проекті АТ «Волиньгаз», до якого долучилися співмешканці та забудовники с. Зміїнець, Луцького району, по заведенню газової мережі на територію вказаного вище населеного пункту з розташуванням ГРШ (ШРП). З метою фінансування проекту ОСОБА_5 було передано голові АТ «Волиньгаз» Короті М. І. 1000000 грн двома траншами по 500000 грн кожен».
-«В подальшому, на усі звернення ОСОБА_5 до ОСОБА_4 щодо надання документів про внесення цих коштів до інвестиційного проекту, її запевнили, що документи будуть пізніше, бо грошові кошти внесені через касу АТ «Волиньгаз», договір про інвестиційний вклад чекає погодження акціонерами товариства. Після відмови в наданні вищевказаних документів, розпочалися проблеми у ПП «ПМК №19» та ПП «Луцьксервіс» (підприємств, власником яких є мати ОСОБА_5 – ОСОБА_15 ), як споживачів природнього газу, які полягали у невиправданому тиску на діяльність підприємств з боку АТ «Волиньгаз» із зловживанням останнім монопольним становищем на ринку розподілу природного газу у Волинській області».
3. Чи є вищевказані висловлення, в яких міститься вищезазначена інформація, фактичними твердженнями або оцінними судженнями?
4. Чи складається у осіб, яким стала відома вищезазначена інформація, негативне враження про позивача ОСОБА_4 після прочитання вищезазначених висловлювань?
5. Чи висловлюють словесні (образотворчі) засоби, які використанні у зазначених вище висловлюваннях, негативні емоційні оцінки, негативні установки, характеристики, які принижують честь, гідність та ділову репутацію?
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Витрати за проведення експертизи покладено на позивача.
На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
Вважаючи зазначену ухвалу суду незаконною, відповідач ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, прийнятою судом з порушенням норм процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 зазначав, що підтримує вимоги викладені в апеляційній скарзі, оскільки також вважає оскаржувану ухвалу місцевого суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача  ОСОБА_4  –  ОСОБА_1  зазначав, що оскаржувана ухвала суду є законною і обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Задовольняючи клопотання позивача про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки для з`ясування обставин, які мають значення для справи, а саме щодо характеру поширеної відповідачами інформації, потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, то для об`єктивного і всебічного розгляду даної справи та її вирішення є потреба у призначенні судово-лінгвістичної експертизи.
Такий висновок суду є правильний.
Частинами першою, другою статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
За загальним правилом, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.
Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).
Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00) експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Пунктом 5 частини 1 статті 252, пунктом 9 частини 1 статті 253 ЦПК України передбачено право суду зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення судом експертизи на час її проведення.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення відшкодування моральної шкоди.
Зважаючи на те, що для правильного вирішення цього спору є необхідність з`ясування питань про наявність у поширеній інформації фактичних тверджень або оціночних суджень необхідні спеціальні знання у галузі лінгвістики, а саме у сфері іншій, ніж право, з урахуванням залишення без виконання попередньої ухвали суду про проведення експертизи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення судово-лінгвістичної експертизи та підставно зупинив провадження у справі на час її проведення.
Враховуючи вищезазначені норми процесуального права та встановлені обставини справи щодо питання, яке розглядається апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, являються особистим суб`єктивним тлумаченням позивачем окремих положень процесуального закону та є такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.
Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді