П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/14046/24	

Категорія:106000000          Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:28.06.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного університету оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного університету оборони України про:
-          визнання протиправною бездіяльності Національного університету оборони України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2017 року включно;
-          зобов`язання Національний університет оборони України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2017 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 43 386,91 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що в період проходження служби з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2017 року йому не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення. 
Позивач, посилаючись на положення Законів України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі – Закон №2011-XII), "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі – Закон №1282-ХІІ), Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі – Порядок №1078), зазначив, що він не згодний з розрахунком індексації, оскільки вважає, що при розрахунку індексації грошового забезпечення військова частина повинна була врахувати базовий місяць – січень 2008 року, оскільки оклади військовослужбовців підвищувались з січня 2008 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) від 07 листопада 2007 року.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивачу при розрахунку спірної індексації грошового забезпечення правомірно розрахована сума індексації грошового забезпечення, так як в грудні 2015 року мало місце збільшення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року позов ОСОБА_1 до Національного університету оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2017 року включно.
Зобов`язано Національний університет оборони України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2017 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 43 386, 91 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.
В апеляційній скарзі Національного університету оборони України ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги:
-          позивачу, відповідно до Постанови №1013 з січня 2016 року було підняте грошове забезпечення, а саме преміювання з 1 147,50 грн до 4 845,00 грн та щомісячна додаткова грошова винагорода (ЩДГВ) з 2 447,10 грн до 4 665,60 грн про що зазначено в картці особового рахунку на виплату грошового забезпечення військовослужбовця (позивача), яка додається;
-          оскільки нарахована сума ймовірної індексації протягом січня 2016 року – лютого 2018 року не перевищила розмір підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом у грудні 2015 року, відповідно не відновилася індексація грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб в цьому періоді;
-          розрахунок індексації грошового забезпечення, зокрема визначення базового місяця, є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Національного університету оборони України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 з 28 серпня 2015 року по 02 квітня 2017 року проходив військову службу у Національному університеті оборони України імені Івана Черняховського (у 2023 році перейменовано у Національний університет оборони України).
Відповідно до наказу №69 від 02 квітня 2017 року позивача 02 квітня 2017 року виключено зі списків особового складу військової частини, справи та посаду здав, знято із усіх видів забезпечення.
07 лютого 2024 року позивачем направлено заяву до відповідача з проханням надати інформацію про виплачену індексацію грошового забезпечення у період проходження військової служби. 
Відповідачем надано лист від 05 квітня 2024 року №182/2527, яким повідомлено позивача, що індексація грошового забезпечення позивачу за періоди: - з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року виплачена у сумі 211,77 грн. - з 01 січня 2016 року по 02 квітня 2017 року не виплачувалась. 
Позивач вважає, що йому належна індексація грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2017 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року, відповідно до п.п.5, 10-2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", а сума заборгованості за даний період складає 43 386,91 грн.
Позивач не погоджується з нарахованою відповідачем сумою індексації, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки доказів підвищення у період з 01 січня 2016 року по 28 лютий 2018 року тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, до суду відповідач не надав, тому при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2017 року базовим місяцем повинен бути січень 2008 року.
Згідно наданої відповідачем довідки та відзиву на позовну заяву вбачається, що індексація нарахована позивачу із застосуванням базового місяця грудень 2015 року, тобто із невірним визначенням базового місяця.
При цьому, дослідивши наданий представником позивача розрахунок індексації за період з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2017 року, суд першої інстанції наголосив, що він здійснений з врахуванням  коефіцієнту індексації та прожиткового мінімуму, відповідає Калькулятору розрахунку суми індексації зарплати (https://ips.ligazakon.net/calculator/zp) та офіційному сайту Мінфіну України (https://index.minfin.com.ua/ua/labour/salary/indexing/).
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII, ст.ст. 1, 2, 4, ч.2 ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ, п.п.2, 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.
Закон №2011-XII визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 9 Закону №2011-XII встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України  гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом №1282-ХІІ.
Згідно ст. 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення – встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно ст. 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). 
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Частиною 2 ст. 5 Закону №1282-ХІІ встановлено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Згідно п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Верховним Судом з урахуванням того, що питання застосування норм права щодо визначення "базового місяця" для розрахунку індексації грошового забезпечення, має значення для формування єдиної правозастосовної практики відкрив касаційне провадження по декільком справам, зокрема, №400/103/21, №380/7071/21, №600/524/21-а, №120/2399/21-а, а правові висновки щодо застосування базового місяця – січень 2008 року розрахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців до 28 лютого 2018 року викладені також в інших постановах Верховного Суду (справи №420/3593/20, №400/4491/20, №420/5976/20, №400/1118/21, №580/3335/21, №420/5976/20).
Верховний Суд в постанові від 19 травня 2022 року по справі №400/103/21 зазначив, що висновку суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що з урахуванням п.5 Порядку №1078 індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто, січня 2008 року, виходячи з наступного.
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Таким чином, відповідно положень п.п.2, 5 Порядку №1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Згідно п.10-2 Порядку №1078 (в редакції, яка застосовується з 01 грудня 2015 року) для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.
На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до Постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року №1294 (далі – Постанова №1294), яка набрала чинності 01 січня 2008 року, та якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Постанова №1294 діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі – Постанова №704), якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року.
Отже, в грудні 2015 року та січні 2016 року тарифні ставки (оклади) військовослужбовців не змінилися.
Тобто з 01 грудня 2015 року базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові по справі №400/1118/21 від 26 січня 2022 року.
Колегія суддів вказує про відсутність в матеріалах справи доказів підвищення відповідачем позивачу у період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, таким чином при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2017 року базовим місяцем повинен бути січень 2008 року.
Разом з тим, згідно наданої відповідачем довідки та відзиву на позовну заяву вбачається, що індексація нарахована позивачу із застосуванням базового місяця грудень 2015 року, тобто із невірним визначенням базового місяця (а.с.16).
З наданого представником позивача розрахунку індексації за період з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2017 року вбачається, що він здійснений з врахуванням коефіцієнту індексації та прожиткового мінімуму, та відповідає Калькулятору розрахунку суми індексації зарплати (https://ips.ligazakon.net/calculator/zp) та офіційному сайту Мінфіну України (https://index.minfin.com.ua/ua/labour/salary/indexing/).
Індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абз.абз.3, 4, 6 п.5 Порядку №1078, повноваження військової частини щодо виплати цієї суми індексації не є дискреційними. При цьому, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі №260/6386/21 від 11 травня 2023 року.
З огляду на викладене вимоги ОСОБА_1 щодо нарахування і виплати  індексації за спірний період із застосуванням базового місяця – січень 2008 року у сумі 43 386, 91 грн. підлягають задоволенню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Національного університету оборони України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 14 квітня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.