ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року	Львів	Справа № 460/5539/24 пров. № А/857/21060/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В, Довгої О.І. 
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року (суддя- Зозуля Д.П., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/5539/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-
                                                       ВСТАНОВИВ:
24 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 20100,00 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 № 1001 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» пропорційно перебуванню у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 за період з 01.06.2023 по 05.10.2023 включно та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду в розмірі 20100,00 грн. щомісячно, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 № 1001 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» пропорційно перебуванню у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 за період з 01.06.2023 по 05.10.2023 включно.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач- ОСОБА_1  подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задоволити.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної  скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна  скарга не підлягає до  задоволення з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1  перебував на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 з 19.10.2022 по 05.10.2023. 
Позивач ОСОБА_1 04 січня 2023 року отримав мінно-вибухову травму, мінно-вибухове  акубаротравматичне ураження вух, гостра двобічна нейросенсорна приглухуватість зі зниженням слуху та сприйняттям ШМ Ad/As-4,5м/4, РМ 6м на обидва вуха, ЗЧМТ, струс головного мозку. Травма: ТАК, пов`язана із проходженням військової служби.
28.03.2023 проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 та діагностовано: наслідки МВТ 04.01.2023, акубаротравми, ЗЧМТ, струсу головного мзку в вигляді посттравматичної нейросенсорної приглуховатості із сприйняттям ШМ 4,5 м на обидва вуха. Травма, ТАК, пов`язана із проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не представлена. Згідно кваліфікації тяжкості отриманих травм дані травми відносяться до легких. Остеохондроз шийного відділу хребта без порушення статодинамічної функції хребта. Захворювання,  ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Обставини отримання позивачем 04.01.2023 травми та захворювання під час проходження військової служби підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_2 від 28.03.2023 № 3336.
Згідно довідки ВЛК в/ч НОМЕР_2   ОСОБА_1 у зв`язку із травмою та захворюванням, пов`язаними із проходженням військової служби, визнано непридатним до військової служби у десантно-штурмових військах; придатним до військової служби.
Відповідно до витягу із наказу командира НОМЕР_3 окремої аеромобільної бригади десантно-штурмових військ Збройних Сил України № 20-РС від 20.01.2023 солдата ОСОБА_1 , стрільця-снайпера аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону, увільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира НОМЕР_3 окремої аеромобільної бригади десантно-штурмових військ Збройних Сил України з 20.01.2023.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2023 № 63 солдата за контрактом ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира частини, вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою з 04.03.2024.
Згідно витягу зі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2023 № 280 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , з 20.01.2023 зарахованого у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 , колишнього стрільця-снайпера 1 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти НОМЕР_4 аеромобільного батальйону, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.
Враховуючи, що позивачу не було нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду в розмірі, що передбачена Постановою № 168 за період перебування в розпорядженні командира військової частини із розрахунку 20100 грн на місяць з 01.06.2023 по 05.10.2023 він звернувся до суду з даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Частиною другою статті 1-2 Закону №2011-XІІ передбачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно абзацу першого частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини 2-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указами Президента України він неодноразово продовжувався та триває на даний час.
Військовому командуванню разом з військовими адміністраціями, органами виконавчої влади, правоохоронними органами та за участю органів місцевого самоврядування запроваджувати і здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи правового режиму воєнного стану, реалізовувати повноваження, необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168), пунктом 1-1 якої (в редакції Постанови КМ№ 836 від 09.08.2023, яка застосовується з 01.06.2023) військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.
Згідно абзацу 29 ч. 2 Розділу XXXIV Наказу Міністерства оброни України “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260) військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).
Отже, право на отримання вказаної додаткової винагороди мають військовослужбовці, які: отримали поранення (контузію, травму або каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини; визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці.
Згідно наказу командира НОМЕР_3 окремої аеромобільної бригади десантно-штурмових військ Збройних Сил України № 20-РС від 20.01.2023 солдата ОСОБА_1 , стрільця-снайпера аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону, увільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира НОМЕР_3 окремої аеромобільної бригади десантно-штурмових військ Збройних Сил України з 20.01.2023.
Як вбачається з довідки ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 28.03.2023 № 3336  ОСОБА_1 у зв`язку із травмою та захворюванням, пов`язаними із проходженням військової служби, визнано непридатним до військової служби у десантно-штурмових військах; придатним до військової служби.
Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2023 № 280 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , з 20.01.2023 зарахованого у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 , колишнього стрільця-снайпера 1 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти НОМЕР_4 аеромобільного батальйону, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі № 460/19956/23, яке набрало законної сили відповідно до ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024, встановлено, що 04.01.2023 ОСОБА_1     отримав поранення під час бойового завдання із захисту Батьківщини у зв`язку із чим вибув на лікування.
Судом у вказаній справі також встановлено, що посилання в/ч НОМЕР_1 на відсутність довідки про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем ОСОБА_1 , суд до уваги не бере, оскільки неналежна організація суб`єктом владних повноважень своєї внутрішньої діяльності чи недотримання відповідачем порядку фіксації отриманого поранення військовослужбовцем, не може бути підставою для позбавлення останнього права на виплату додаткової винагороди у розмірі передбаченому Постановою КМУ №168. Обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, яка пов`язана з захистом Батьківщини, підтверджуються документами, які є у матеріалах справи і були перераховані судом.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 отримав травму пов`язану із захистом Батьківщини.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_1 не має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 20100 гривень на місяць за період з 01.06.2023 по 05.10.2023 за період перебування у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , оскільки позивача визнано непридатним до військової служби у десантно-штурмових військах та придатним до військової служби, а не обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.
З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції підставно відмовлено в задоволенні позову.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-
                                                      ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року у справі №460/5539/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга