ПСТАНОВА                    
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                       
29 квітня 2025 року                                      
м. Київ
справа № 4823/91/25
провадження № 61-2386ав25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В.
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Калетнік Марина Юріївна,
на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року (постановлену у м. Чернігові у складі судді Онищенко О. І.)
за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03 квітня 2013 року (далі - рішення третейського суду) 
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» (далі - стягувач) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (далі - боржник),
ухвалив постанову про таке:
І. Короткий зміст заяви
1.            У січні 2025 року боржник звернувся до Чернігівського апеляційного суду із заявою про скасування рішення третейського суду.
2.            Одночасно боржник подав клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, посилаючись на те, що дізнався про його існування лише після отримання ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 липня 2024 року, якою було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про видачу дубліката виконавчого листа. Оскаржуване рішення він отримав 22 січня 
2025 року.
3.            Заява обґрунтована тим, що:
-                  16 березня 2012 року між банком та боржником укладено кредитний договір;
-                  рішенням третейського суду від 03 квітня 2013 року позов банку задоволено, стягнуто з боржника заборгованість за кредитним договором у сумі 116 932,12 грн;
-                  про розгляд третейської справи він не знав, участі в її розгляді не брав, рішення не отримував, про її існування дізнався, отримавши від Новозаводського районного суду міста Чернігова ухвалу від 02 липня 
2024 року про задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс» про видачу дубліката виконавчого листа;
-                  звернувшись до виконавчої служби, дізнався про те, що на підставі рішення третейського суду видано виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання 17 січня 2024 року.
-                  у зв`язку з неотриманням постанови про відкриття виконавчого провадження, йому не було відомо про рішення третейського суду, і як наслідок відкриття ще одного виконавчого провадження;
-                  оскільки справа пов`язана із захистом прав споживача, тому відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» не підвідомча третейському суду.
4.            Враховуючи викладене, божник просив:
-                  поновити строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду, як такий, що пропущений з поважних причин;
-                  скасувати рішення третейського суду.
ІІ. Короткий зміст оскарженого судового рішення
4.            Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року 
у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення із заявою про скасування рішення третейського суду відмовлено, заяву про скасування цього рішення повернуто.
5.            Ухвалюючи вказане судове рішення, суд першої інстанції вказав, що рішення третейського суду оспорюється заявником через 11 років після його ухвалення, вже на стадії часткового його виконання, попри наявність доказів його обізнаності про це рішення ще у 2019 році, а також відсутність обставин, які були б об`єктивно непереборними, не залежали б від його волевиявлення та перешкоджали б своєчасному вчиненню процесуальних дій. 
Обставини справи свідчать про те, що заяву про скасування рішення третейського суду подано особою після закінчення строків, встановлених частиною п`ятою статті 454 Цивільного процесуального кодексу України 
(далі - ЦПК), без поважних підстав для його поновлення.
ІІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала
6.            В апеляційній скарзі боржник просить оскаржувану ухвалу скасувати, 
а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
7.            Апеляційна скарга мотивована такими обставинами: 
-                  суд першої інстанції не з`ясував усіх фактичних обставин справи;
-                  суд помилково вважав установленим факт про те, що боржнику було відомо про розгляд справи третейським судом і про ухвалення цим судом оскаржуваного рішення;
-                  суд не перевірив і не надав належної оцінки доводам заявника, чим порушив його право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і положеннями Конституції України;
-                  справа пов`язана із захистом прав споживача, тому відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» не підвідомча третейському суду.
ІV. Рух справи
8.            25 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Калетнік М. Ю. подала апеляційну скаргу на ухвалу Чернігівського апеляційного суду 
від 18 лютого 2025 року.
9.            Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження в цій справі.
10.         Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2025 року підготовчі дії у справі закінчено, призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
11.         Банк не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та повідомив, що було відступлено право вимоги для ТОВ «Кредитні ініціативи».
V. Фактичні обставини справи
12.         16 березня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500261248, згідно з яким позичальник отримав кредит 
у сумі 99 382 грн зі сплатою 25 % річних та кінцевим строком повернення кредиту 20 березня 2017 року.
13.         Рішенням третейського суду від 03 квітня 2013 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено, стягнено з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 16 березня 2012 року 
№ 500261248, а саме: за кредитом - 95 627,66 грн, за відсотками - 13 924,53 грн, 6 300 грн комісії, 3 800 грн штрафу; витрати зі сплати третейського збору 
в сумі 400 грн.
14.         Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2013 року заяву ПАТ «Альфа-Банк» задоволено: видано заявнику виконавчий лист на підставі рішення третейського суду від 03 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 119 652,19 грн та витрат зі сплати третейського збору в розмірі 400 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі 229,40 грн. В ухвалі суду зазначено, що сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
15.         06 вересня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова на виконання рішення третейського суду від 03 квітня 2013 року видано виконавчий лист № 751/5554/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку зазначеної заборгованості.
16.         26 травня 2016 року виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 751/5554/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 229,40 грн завершено на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку 
з виконанням рішення в повному обсязі.
17.         У березні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою про заміну стягувача його правонаступником у справі № 751/5554/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500261248. Про розгляд цієї справи ОСОБА_1 повідомлено за місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отриманим 05 травня 2021 року в порядку частини третьої статті 130 ЦПК.
18.         Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2021 року задоволено заяву ТОВ «Вердикт Капітал» та замінено стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». Вказану ухвалу отримано ОСОБА_1 15 червня 2021 року.
19.         У жовтні 2023 року ТОВ «Дебт Форс» звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою про заміну стягувача його правонаступником у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500261248. Про розгляд цієї справи ОСОБА_1 повідомлено особисто за місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отриманим 05 грудня 2023 року.
20.         Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2023 року задоволено заяву ТОВ «Дебт Форс» та замінено стягувача 
ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» 
у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 751/5554/13-ц. Вказану ухвалу отримано ОСОБА_1 особисто 26 грудня 2023 року.
21.         У червні 2024 року ТОВ «Дебт Форс» звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 751/5554/13-ц. Про розгляд цієї справи ОСОБА_1 було повідомлено за місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отриманим 18 червня 2024 року.
22.         Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 липня 2024 року задоволено заяву ТОВ «Дебт Форс» та видано дублікат виконавчого листа у справі № 751/5554/13-ц. Вказану ухвалу отримано ОСОБА_1 
09 липня 2024 року.
23.         22 січня 2025 року адвокат Бондаря К. А. отримала копію ухвали 
від 14 серпня 2013 року та рішення третейського суду від 03 квітня 2013 року.
24.         Згідно з матеріалами виконавчого провадження у Бородянському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 
№ 751/5554/13-ц, виданого 06 вересня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 120 052,19 грн з 14 січня 2014 року до 27 листопада 2024 року. Під час примусового виконання постановою державного виконавця від 09 листопада 2018 року звернено стягнення на заробітну плату 
ОСОБА_1 у ПАТ «Київоблгаз». Відповідно до звіту за період з 01 січня 
2019 року до 14 травня 2019 року з його зарплати було утримано суму 
в загальному розмірі 5 470,58 грн. 09 червня 2023 року державний виконавець визначив поточний рахунок для здійснення видаткових операцій за заявою ОСОБА_1 від 07 червня 2023 року. 27 листопада 2024 року зазначений виконавчий лист повернено стягувачу ТОВ «Дебт Форс» за його заявою 
від 26 листопада 2024 року на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Залишок нестягнутої суми за виконавчим документом становить 73 134,06 грн.
25.         Відповідно до наданого листа Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26 листопада 2024 року на запит адвоката слідує, що у відділі перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 щодо примусового виконання виконавчого листа № 751/5554/13-ц, виданого 
06 вересня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у сумі 120 052,19 грн. 09 листопада 2018 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника в ПАТ «Київоблгаз», а 09 червня 
2023 року - постанову про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій. Станом на 26 листопада 2024 року на депозитний рахунок відділу надійшло 56 977,27 грн, які були перераховані за призначенням. Також перебуває виконавче провадження № 44057387 щодо примусового виконання виконавчого листа № 360/620/14-ц/360/438/14, виданого 17 червня 2014 року Бородянським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості у сумі 71 524,98 грн. Станом 
на 26 листопада 2024 року на депозитний рахунок надійшло 16 902,43 грн, які також були перераховані за призначенням.
26.         На запит суду надійшли матеріали виконавчого провадження 
№ НОМЕР_3, відкритого за заявою стягувача ТОВ « Вердикт капітал» 30 липня 2019 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 155 816,56 грн на підставі виконавчого напису від 18 липня 2019 року № 2528, вчиненого приватним нотаріусом Колейчик В. В. про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором від 16 березня 2012 року 
№ 500261248 на користь ТОВ « Вердикт капітал».
VІ. Позиція Верховного Суду
27.         У спірних правовідносинах Верховний Суд переглядає оскаржуване судове рішення в апеляційному порядку відповідно до частини другої статті 24, частини другої статті 351 ЦПК та робить такі висновки.
28.         У цій справі підлягає перевірці правильність вирішення судом першої інстанції питання про поновлення строку на оскарження рішення третейського суду.
29.         Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів врегульовано розділом VІІІ ЦПК.
30.         Відповідно до частини першої статті 454 ЦПК сторони, треті особи, 
а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.
31.         Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом 
(частина третя статті 454 ЦПК).
32.         Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 454 ЦПК № 2-р(II)/2022 від 06 квітня 2022 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункт 1 частини п`ятої, частину сьому статті 454 ЦПК в тім, що вони унеможливлюють поновлення судом строку на подання особою, яка є стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, заяви про скасування рішення третейського суду.
33.         Водночас Конституційний Суду України вказав, що пункт 1 частини п`ятої, частина сьома статті 454 ЦПК, визнані неконституційними, втрачають чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану 
в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.
34.         Законом України від 29 червня 2023 року № 3200-ІХ частину п`яту статті 454 ЦПК викладено в новій редакції, згідно з якою заява про скасування рішення третейського суду подається стороною, третьою особою у справі, розглянутій третейським судом, протягом дев`яноста днів з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.
35.         Згідно з частиною сьомою статті 454 ЦПК (в редакції Закону України 
від 29 червня 2023 року № 3200-ІХ) заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою або шостою цієї статті, повертається. Суд за клопотанням заявника може поновити пропущений строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду, якщо визнає причини його пропуску поважними.
36.         Відповідно до статті 126 ЦПК право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
37.         Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК).
38.         Верховний Суд звертає увагу, що вирішуване питання охоплюється змістом статті 6 Конвенції, яка гарантує право на справедливий суд і пов`язано із доступом особи до суду.
39.         Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває 
в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (Рішення ЄСПЛ у справі PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, від 03 квітня 2008 року, § 41).
40.         У постанові від 28 вересня 2023 року у справі № 824/84/23 Верховний Суд за результатами тлумачення частини сьомої статті 454 ЦПК дійшов висновку що зазначена норма не є імперативною, а передбачений нею строк не є преклюзивним (присічним), оскільки не містить заборони на поновлення цього строку, як, наприклад, це передбачено у частині другій статті 358, частині третій статті 394, частині третій статті 424 ЦПК та інших нормах.
41.         У справі, яка переглядається, встановлено, що третейський суд ухвалив рішення 03 квітня 2013 року, а з заявою про скасування цього рішення 
ОСОБА_1 звернувся 30 січня 2025 року, через одинадцять років після його ухвалення, тобто із значним пропуском строку, встановленого у частині п`ятій статті 454 ЦКП.
42.         Звертаючись із заявою про скасування рішення третейського суду, заявник вказував, що не знав про розгляд справи третейський судом, не отримував викликів та рішення цього суду, а про рішення третейського суду дізнався лише після отримання ухвали Новозаводського районного суду 
м. Чернігова від 02 липня 2024 року про видачу дубліката виконавчого листа, 
а отримав рішення третейського суду лише 22 січня 2025 року.
43.         Надаючи оцінку цим доводам заявника, суд першої інстанції вважав, що строк на оскарження рішення третейського суду ОСОБА_1 пропущений без поважних причин. Обставини, які б підтверджували неможливість подання заяви про скасування рішення третейського суду протягом одинадцяти років, заявником не доведені.
44.         Суд першої інстанції встановив, у 2016 році ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 було сплачено судовий збір у розмірі 229,40 грн за розгляд заяви ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на підставі оскаржуваного ним рішення третейського суду від 03 квітня 2013 року.
45.         Відрахування коштів із заробітної плати ОСОБА_1 на виконання виконавчого листа про стягнення кредитної заборгованості розпочалися у січні 2019 року. Дізнавшись у січні 2019 року про стягнення з нього коштів у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, ОСОБА_1 , проявивши розумну обачливість, мав можливість саме з цього часу дізнатися про наявність оскаржуваного рішення третейського суду.
46.         Виконавчі дії щодо виконання виконавчого провадження № НОМЕР_3 розпочались тільки з 30 липня 2019 року, тому суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання ОСОБА_1 на необізнаність про рішення, яке він оскаржує, внаслідок виконання іншого стягнення.
47.         Також при розгляді заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником, заяв ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа судова кореспонденція надсилалася та отримувалася ОСОБА_1 за його місцем проживання - АДРЕСА_1 , тобто за тією самою адресою, яка зазначена в рішенні третейського суду та яку він вказав 
у поданій заяві про скасування цього рішення. Розгляд зазначених заяв відбувався в 2021-2023 роках, і ОСОБА_1 був обізнаний про їх розгляд.
48.         Крім того, звертаючись 07 червня 2023 року до начальника Бородянського ВДВС у Бучанському районі Київської області з письмовою заявою про визначення поточних рахунків був обізнаним, на виконання якого саме рішення відкрито зазначене виконавче провадження.
49.         Колегія суддів погоджується з висновками, які містяться в ухвалі Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року про те, що строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду пропущений ОСОБА_1 без поважних причин, оскільки, починаючи із січня 2019 року, заявник мав можливість знайти представника, зробити запит до виконавчої служби, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та подати заяву про скасування рішення третейського суду.
50.         Обчислення заявником строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду саме з 22 січня 2025 року (дати отримання ним копії цього рішення) є помилковим, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, щонайменше з червня 2023 року ОСОБА_1 мав можливість дізнатися про оскаржуване рішення третейського суду при написанні ним власноручно заяви про визначення поточних рахунків на ім`я начальника Бородянського ВДВС 
у Бучанському районі Київської області.
51.         Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що за весь період - від моменту звернення ПАТ «Альфа-Банк» з позовом до третейського суду і до моменту звернення ОСОБА_1 до суду із цією заявою, тобто протягом одинадцяти років - відбулося безліч процесуальних дій, під час яких обов`язковим було повідомлення заявника. Зокрема, це розгляд Новозаводським районним судом м. Чернігова заяв про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду та заміну стягувача 
у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа.
52.         Крім того, виконавчий лист на виконання оскаржуваного рішення третейського суду перебував на виконанні з 14 січня 2014 року до 27 листопада 2024 року, а до обов`язків державного виконавця входило повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.
53.          ОСОБА_1 , знаючи про невиконане кредитне зобов`язання, умови кредитного договору, мав би вживати заходів, щоб дізнатись про наявність або відсутність відповідного провадження щодо нього.
54.         Отже, повертаючи заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відсутності підстав для поновлення визначеного законом процесуального строку.
VІІ. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
55.         Таким чином, у цій справі застосування статті 454 ЦПК переслідує легітимну мету, а саме забезпечення правової визначеності.
При цьому матеріали справи не свідчать, що боржник виявив особливу старанність у захисті своїх інтересів і вживав необхідних заходів для ознайомлення з розвитком провадження.
Сам строк для звернення із заявою у цій справі не є малим, що береться до уваги в сукупності із іншими обставинами справи.
56.         Інших доводів, які б підтверджувати поважність причин пропуску строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, апеляційна скарга не містить.
57.         Посилання боржника на допущені Чернігівським апеляційним судом порушення норм процесуального права не дають підстав для скасування оскарженого судового рішення.
58.         Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, згідно зі статтею 375 ЦПК, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Із цих підстав,
керуючись статтями 24, 259, 351, 367, 368, 374, 375, 381-384, 454 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.            Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Калетнік Марина Юріївна, залишити без задоволення.
2.            Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: | П. І. Пархоменко Д. А. Гудима Є. В. Краснощоков