ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" березня 2025 р.                                  Справа №910/7446/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сітайло Л.Г.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Буравльова  С.І. 

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.
представники сторін:
від позивача: Пархоменко О.В.
від відповідача: Гребенченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 (повний текст складено 26.12.2024)
у справі №910/7446/24 (суддя Літвінова М.Є.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Директ"
про стягнення 1 853 150,15 грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця") в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" (далі - Філія) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Директ" (далі - ТОВ "Медіа Директ") заборгованості у розмірі 1 853 150,15 грн, з яких: 1 165 825,21 грн - основна заборгованість, 592 328,29 грн - пеня, 50 477,17 грн - інфляційні витрати, 44 519,48 грн - три проценти річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 29.11.2019 №Л/НРП-19634п/НЮ, в частині повної та своєчасної оплати вартості послуг за цим договором, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 1 165 825,21 грн. Крім того, за порушення умов договору, позивач нарахував відповідачу 592 328,29 грн пені, 50 477,17 грн інфляційних витрат та 44 519,48 грн трьох процентів річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/7446/24 у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що виставлення АТ "Укрзалізниця" із значним запізненням               (у лютому 2023 року) рахунків та актів за спірний період свідчить про суперечливу поведінку позивача, який з одного боку визнає факт не виникнення зобов`язання у спірний період, а з іншого боку - виставляє рахунки та вимагає сплати коштів. Наведені обставини, на переконання суду першої інстанції, виключають можливість для висновку про виникнення у ТОВ "Медіа Директ" зобов`язання у визначеному АТ "Укрзалізниця" розмірі щодо послуг за спірним договором у період з березня 2022 року до травня 2024 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, АТ "Укрзалізниця", в особі Філії, звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/7446/24 та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що дану справу суд першої інстанції розглянув без дотримання норм матеріального і процесуального права, з порушенням основних принципів господарського судочинства та невірно встановив обставини справи, а тому вищенаведене судове рішення є незаконним та підлягає скасуванню.
Так, за доводами скаржника, за основу рішення місцевий господарський суд прийняв неналежні та недопустимі докази, які подані відповідачем із зловживанням своїми процесуальними правами та порушенням процесуальних норм. Такими є рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/5680/24 та лист від 15.12.2023 ЦКМ-13/4699.
Також, апелянт зазначає, що при вирішенні та встановленні обставин справи суд першої інстанції також не врахував суперечливої позиції відповідача і відсутність обґрунтованих пояснень, в який спосіб отримано лист Залізниці від 15.12.2023 №ЦКМ-13/4699 до початку судового розгляду зазначених справ у Господарському суді міста Києва.
Крім того, скаржник стверджує, що місцевим господарським судом невірно застосовано частину 1 статті 607 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2025 апеляційну скаргу АТ "Укрзалізниця" в особі Філії у справі №910/7446/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/7446/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 12.02.2025. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7446/24. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 30.01.2025.
23.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/7446/24.
У судовому засіданні 12.02.2025 оголошено перерву до 19.03.2025.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
29.01.2025, через систему "Електронний суд", відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу АТ "Укрзалізниця", в особі Філії, без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/7446/24 - без змін.
Так, у своєму відзиві відповідач звертає увагу на те, що висновки суду першої інстанції в цій справі, які є аналогічними, як у справі №910/5680/24, жодним чином не свідчить про невідповідність таких висновків суду, а навпаки свідчать про правильне вирішення цієї справи судом першої інстанції. Лист позивача від 15.12.2023 №ЦКМ-13/4699 є належним та допустимим доказом, що також підтверджено у справі №910/5680/24, а твердження позивача є безпідставними та суперечливими. Лист позивача від 15.12.2023 №ЦКМ-13/4699 є обов`язковий до виконання Філією документом, і сума заборгованості відповідача перед позивачем, в особі Філії, становить не більше 44 000,00 грн, а не заявлена сума в розмірі             1 853 150,15 грн. Зазначені обставини цілком правомірно встановлені судом першої інстанцій у цій справі, а також у справі №910/5680/24, рішення в якій набрало чинності, учасником якою були ті ж особи самі що і в цій справі, і відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не підлягають доказуванню.
Також, відповідач зазначає, що твердження позивача про заборгованість відповідача за договором в розмірі 1 853 150,15 грн є безпідставними, оскільки послуги у заявлений період позивачем не надавались і не плануються надаватись, а заборгованість заявлена в цій справі навіть не підтверджується самим позивачем, що і встановлено судом першої інстанції з дотриманням, як норм матеріального, так і процесуального права.
На переконання відповідача всі доводи позивача є надуманими, не відповідають матеріалам справи та навіть документам самого позивача, і взагалі свідчать про недобросовісність позивача, в особі Філії.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судове засідання 19.03.2025 з`явились представники сторін.
Представник позивача у судовому засіданні 19.03.2025 вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/7446/24 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Представник відповідача у судовому засіданні 19.03.2025 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/7446/24 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
29.11.2019 між АТ "Укрзалізниця" (виконавець) та ТОВ "Медіа Директ" (замовник) укладено договір №Л/НРП-19634п/НЮ, згідно з пунктом 1.1 якого замовник замовляє та оплачує послуги з розміщення внутрішньої реклами відповідного типу у поїздах формування виконавця, а виконавець зобов`язується надати послуги, відповідно до порядку розміщення рекламних матеріалів (додаток 1 до договору), що є невід`ємною частиною договору, на визначений цим договором строк та за відповідну плату.
Технічні вимоги, схеми місць та порядок розміщення рекламних матеріалів визначаються у додатках 1, 2 до цього договору (пункт 1.2 договору).
Згідно з пунктами 2.1, 2.2 договору, його ціна складається з сукупної вартості усіх послуг за весь строк дії договору, визначається за результатами конкурсу та становить 2 787 566,40 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ - 464 594,40 грн, на дату укладання договору, без урахування індексації. Вартість послуг за один місяць визначається за результатами конкурсу і складає 46 459,44 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ - 7 743,24 грн 24.
Пунктом 2.3 договору встановлено, що вартість послуг підлягає індексації таким чином: раз на три місяці вартість послуг індексується шляхом коригування вартості послуг за місяць на сумарний індекс інфляції за попередні три місяці, розрахований Державною службою статистики України, та опублікований на офіційному ресурсі, на веб-сайті https://index.minfin.com.ua/economy/index/inflation/.
За умовами пункту 2.4 договору розрахунки проводяться щомісячно, на підставі наданого (виставленого) виконавцем рахунку, не пізніше ніж за 5 календарних днів до початку місяця, у якому буде надаватися послуга. Невиставлення рахунку виконавцем не звільняє замовника від оплати вартості послуг за договором.
Відповідно до пункту 2.5 договору оплата за послуги за цим договором не залежить від факту наявності рекламних засобів (встановлення, монтажу чи демонтажу) у місцях розміщення згідно з додатком 2 до цього договору.
Після закінчення строку дії договору та нездійснення замовником демонтажу рекламних засобів плата за послуги нараховується за весь час фактичного надання послуг до фактичної дати здійснення демонтажу рекламних засобів (пункт 2.6 договору).
Згідно з пунктом 4.1 договору послуги за цим договором вважаються наданими з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг.
За змістом пункту 4.2 договору, при належному виконанні виконавцем своїх зобов`язань за цим договором, замовник повинен прийняти надані послуги та підписати акт приймання-передачі наданих послуг протягом 5 робочих днів з дати його отримання від виконавця та передати один примірник підписаного акта виконавцю, або протягом зазначеного строку надати виконавцю письмову вмотивовану відмову від підписання відповідного акта приймання-передачі наданих послуг.
У разі направлення замовником виконавцю вмотивованої відмови від підписання акта приймання-передачі, сторони погоджують порядок і умови усунення недоліків та зобов`язуються підписати акт приймання-передачі послуг після усунення таких недоліків (пункт 4.3 договору).
У пункті 4.4 договору сторони погодили, що у разі не підписання замовником акта приймання-передачі наданих послуг та не надання вмотивованої відмови від підписання акта приймання-передачі наданих послуг у зазначений строк, послуги вважаються такими, що надані належним чином, якісно і в строк та підлягають оплаті в порядку, що визначений цим договором.
Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 30.11.2024, але в будь-якому випадку в частині оплати до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 11.1 договору).
Пунктом 11.2 договору встановлено, що договір може бути розірваний достроково у випадках, визначених договором та законодавством України або за письмовою, згодою сторін, про що сторони укладають додаткову угоду до договору, про що сторони повинні повідомити одна одну не пізніше ніж за 2 місяці до дати розірвання договору.
Відповідно до пункту 11.3 договору, укладений договір може бути розірваний в односторонньому порядку виконавцем у разі невиконання замовником зобов`язання щодо оплати вартості послуг за цим договором понад 1 календарний місяць з моменту настання строку (терміну) оплати послуг, визначеному цим договором.
Припинення дії договору не звільняє сторони від обов`язку оплати наданих послуг (пункт 11.4 договору).
02.01.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору від 29.11.2019 про внесення змін до розділу 13 договору "адреса та банківські реквізити сторін", вклавши його в новій редакції.
05.11.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору від 29.11.2019, відповідно до якої останні дійшли згоди про викладення пунктів 2.1, 2.2 розділу 2 "ціна послуг та порядок розрахунків" в наступній редакції:
"2.1. Орієнтовна вартість Договору складається із сукупної вартості усіх послуг за весь строк дії Договору, визначена за результатами конкурсу та становить 2 673 668 грн. 29 коп. з ПДВ, у тому числі ПДВ 445 611 грн. 38 коп.".
"2.2. Вартість Послуг за один місяць визначається за результатами конкурсу і складає 46 459 грн. 44 коп. з ПДВ, у тому числі ПДВ 7 743 грн. 24 коп. На період з 18.03.2020 до 31.05.2020 вартість послуг складає 1,00 грн. з ПДВ на місяць".
Листом від 12.09.2022 №12/09/22 ТОВ "Медіа Директ" звернулась до АТ "Укрзалізниця" з проханням розглянути питання про ненарахування з 24.02.2022 до 01.06.2022 плати за укладеними сторонами договорами, в тому числі за договором від 29.11.2019 №Л/НРП-19634п/НЮ, а з 01.06.2022 надання послуг за договорами здійснювати на умовах виконання (оплати) окремих замовлень на послуги по розміщенню внутрішньої реклами у поїздах формувань регіональних філій та філії "Пасажирська кампанія" шляхом укладання додатків до договорів по кожному такому замовленню окремо з визначенням кількості постерів, типу вагонів та схем їх розміщення, періоду розміщення та застосуванням щомісячної вартості розміщення 1 постеру, що діяла на момент укладення зазначених договорів. Дане прохання обґрунтовувалось відповідачем тим, що у зв`язку з повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану рекламні місця на сьогодні не замовляються, а попит на рекламному ринку значно зменшився, в той час як практично всі рекламодавці, що мали укладені контракти на розміщення реклами відмовляються від розміщення реклами та відповідно вимагають повернення здійснених попередніх платежів. Взагалі ринок реклами після ведення воєнного стану значно скоротився, а відновлення його у відповідному обсязі можливо лише після закінчення воєнного стану та відновлення економіки. Наведене, на думку відповідача, є істотною зміною обставин в розумінні статті 652 ЦК України.
У листі від 05.10.2022 №14/405 АТ "Укрзалізниця" вказало, що висновок ТПП про істотну зміну обставин має рекомендаційний характер та не звільняє ТОВ "Медіа Директ" від оплати за надання рекламних послуг в рухомому складі АТ "Укрзалізниця", а тому просило в найкоротший термін погасити заборгованість за надання рекламних послуг.
Листом від 06.12.2022 №2-06-12-22 ТОВ "Медіа Директ" звернулась до АТ "Укрзалізниця" з пропозицією укласти додаткові угоди до договорів, в тому числі договору від 29.11.2019 №Л/НРП-19634п/НЮ, якими передбачити, що порядок надання послуг за договорами визначається на підставі окремих замовлень ТОВ "Медіа Директ", в яких визначається кількості постерів, тип вагонів, період розміщення реклами та застосовується вартість (тарифи) за надання рекламних послуг відповідно до визначення розміру плати за надання рекламних послуг на об`єктах виконавця, що діє на момент направлення замовлення. Свою пропозицію ТОВ "Медіа Директ" обґрунтовувало тим, що у зв`язку з введенням воєнного стану, який передбачає введення значних обмежень щодо пересування пасажирів залізничним транспортом, в тому числі, в зв`язку з веденням комендантської години, роботи повітряної тривоги, введенням бойових дій та окупації частини території України, AT "Укрзалізниця" з 24.02.2022 перейшло у режим роботи у воєнному стані. Робота АТ "Укрзалізниця" і відповідно робота регіональних філій та філії "Пасажирська кампанія" в режимі воєнного стану спрямована на евакуацію українців з небезпечних та окупованих територій, графік роботи регіональних філій та філії "Пасажирська кампанія" постійно змінюється, в деяких випадках відмінялися/відміняються та або переносяться/затримуються пасажирські перевезення. Під час активних бойових дій пасажирські залізничні перевезення в загалі зупиняються, у зв`язку з чим рекламні місця замовляються в дуже малих обсягах, по східним напрямках попит на рекламу практично відсутній. Рекламодавці, що мали укладені контракти на розміщення реклами у вагонах поїздів AT "Укрзалізниця" відмовляються від розміщення реклами та відповідно вимагають повернення здійснених попередніх платежів; ринок реклами після ведення воєнного стану значно скоротився, а відновлення його у відповідному обсязі можливо лише після закінчення воєнного стану та відновлення економіки. З огляду на наведене ТОВ "Медіа Директ" використовує значно менший обсяг рекламних місць, передбачений договорами, ніж оплачує, що є економічно невигідним та порушує співвідношення майнових інтересів між сторонами і позбавляє ТОВ "Медіа Директ", як замовника, на отримання того комерційного результату, на який воно розраховувало при укладанні договорів. Наведене, на думку ТОВ "Медіа Директ", є істотною зміною обставин. Проекти додаткових угод до договорів із зазначеними змінами були додані відповідачем до вказаного листа.
10.02.2023 позивачем направлено ТОВ "Медіа Директ" претензію №НРП-20/362 щодо сплати боргу у розмірі 760 383,15 грн, який виник за період з березня 2022 року до січня 2023 року.
Листом від 13.02.2023 №ЦКМ14/43 АТ "Укрзалізниця" повторно вказало, що висновок ТПП про істотну зміну обставин має рекомендаційний характер та не звільняє ТОВ "Медіа Директ" від оплати за надання рекламних послуг в рухомому складі АТ "Укрзалізниця", а тому просило в найкоротший термін погасити заборгованість за надання рекламних послуг.
У листі від 15.05.2023 №14/189 АТ "Укрзалізниця" повідомило, що Департаментом майнової політики АТ "Укрзалізниця" проведено аналіз пропозицій, що надходять до ТОВ "Медіа Директ" щодо розміщення внутрішньої реклами відповідного типу у пасажирських і приміських поїздах, та виявлено значний попит на зазначену послугу, тому відсутні підстави для звільнення ТОВ "Медіа Директ" від сплати за надані послуги.
20.02.2024 позивач скерував на адресу відповідача лист від 20.02.2024 №НРП-11/260, з примірником додаткової угоди №3 про розірвання договору від 29.11.2019 №Л/НРП-19634п/НЮ. На підтвердження відправлення долучено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №7900073576551, з якого вбачається, що 08.03.2024 вручено вищевказаний лист уповноваженому представника відповідача.
27.03.2024 позивач скерував на адресу відповідача претензію №Н-10/488, в якій Філія зазначила, що з березня 2022 року до 10.03.2024 ТОВ "Медіа Директ" не виконувало свої зобов`язання в частині своєчасної оплати платежів за надані послуги згідно з пунктами 5.1.1, 2.4 та 2.5 договору, за винятком часткового платежу на суму 43 999,99 грн, здійсненого 29.01.2024. Разом з тим, позивач повідомив про наявність у відповідача заборгованості за договором від 29.11.2019 №Л/НРП-19634п/НЮ в розмірі 1 779 700,86 грн. На підтвердження відправлення відповідачу, до матеріалів справи долучено опис вкладення до цінного листа, фіскальний чек та поштову накладну №7900733867163.
29.03.2024 позивач скерував на адресу відповідача лист №Н-10/505 про одностороннє розірвання договору від 29.11.2019 №Л/НРП-19634п/НЮ з 01.04.2024. На підтвердження відправлення відповідачу, до матеріалів справи долучено опис вкладення до цінного листа, фіскальний чек та поштову накладну №7900733685928.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що ТОВ "Медіа Директ" з березня 2022 року припинило виконання своїх зобов`язань з оплати наданих позивачем за договором послуг з розміщення внутрішньої реклами відповідного типу у поїздах, у зв`язку з чим у відповідача виник борг за надані послуги на загальну суму 1 853 150,15 грн. АТ "Укрзалізниця" стверджує, що був чинний договір, який передбачав надання АТ "Укрзалізниця" ТОВ "Медіа Директ" права на розміщення реклами у вагонах потягів, а фізичне розміщення такої реклами не ставиться в залежність від обов`язку оплати послуг.
29.01.2024 відповідачем здійснено частковий платіж на рахунок позивача в загальній сумі 43 999,99 грн, що підтверджується повідомленнями від 29.01.2024 №6854-№6857 про проведення внутрішньо-господарських розрахунків між структурними підрозділами Філії.
Заперечуючи проти задоволення позову, ТОВ "Медіа Директ" зазначає, що акти приймання-передачі наданих послуг не підписані. Крім того, по аналогічним договорам з іншими Філіями АТ "Укрзалізниця" вартість послуг з початку воєнних дій не нараховувалися, а частина договорів розірвана. Внаслідок перемовин з АТ "Укрзалізниця" досягнуто домовленості щодо припинення платежів за договорами, а жодні з філій, окрім позивача, акти та рахунки не направляли.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.
За змістом частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини 1 статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Договір про надання послуг характеризується особливим об`єктом, який, по-перше, має нематеріальний характер, а по-друге, нероздільно пов`язаний з особистістю послугонадавача. Тобто, у зобов`язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця немає матеріального змісту, як це має місце при виконанні роботи, а полягає у самому процесі надання послуги.
Згідно з договором про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели. З урахуванням наведених особливостей слід зазначати, що стаття 177 ЦК України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги.
Близька за змістом правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №761/16124/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 05.12.2022 у справі №914/2654/20.
Місцевий господарський суд критично оцінив доводи ТОВ "Медіа Директ" про те, що відсутність підписаних актів наданих послуг саме по собі може бути єдиною підставою для висновку про наявність чи відсутність зобов`язань за договором, оскільки суть договору зводилася до розміщення реклами у відведених містах приміських поїздів.
За змістом пункту 2.5 договору оплата за послуги за цим договором не залежить від факту наявності рекламних засобів (встановлення, монтажу чи демонтажу) у місцях розміщення згідно з додатком 2 до цього договору.
Водночас, судом першої інстанції враховано, що розрахунок суми заборгованості за договором з березня 2022 року до січня 2023 року направлено не одразу по факту завершення місяця надання послуг, а одночасно з претензією у лютому 2023 році.
Разом з тим, позивач до письмових пояснень долучив акти з січня 2023 року до січня 2024 року, які підписані тільки Філією. Також, до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів направлення та отримання актів приймання-передачі наданих послуг за спірним договором.
За частиною 3 статті 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Загальновідомі факти не потребують доказування тоді, коли вони визнані такими судом. Загальновідомість того чи іншого факту може мати різні межі. Він може бути відомий у межах країни, окремої області, населеного пункту. Це об`єктивні межі загальновідомості певного юридичного факту. Але крім об`єктивних меж загальновідомість певного юридичного факту має і суб`єктивні межі: даний факт повинен бути відомий не тільки певним особам (наприклад, мешканцям населеного пункту), але й всьому складу суду, який розглядає справу (постанови Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/3946/16 та від 26.10.2021 у справі №922/3990/19).
Західний регіон України охоплений однією з найбільш розгалужених залізничних мереж. Регіональна філія "Львівська залізниця" об`єднує територію семи областей: Львівську, Тернопільську, Волинську, Рівненську, Івано-Франківську, Чернівецьку та Закарпатську.
Враховуючи обставини повномасштабної військової агресії відносно України, 24.02.2022 АТ "Укрзалізниця" повідомила про перші евакуаційні рейси поряд з лінією розмежування.
Станом на 25 лютого Україною курсували 80% пасажирських поїздів - із затримками через оперативні зміни маршрутів, що підтверджується відомостями із ЗМІ.
Разом з тим, більшість евакуаційних рейсів здійснено в напрямку західної України, що є загальновідомою інформацією.
ЗМІ неодноразово висвітлювали інформацію про те, що посадка на евакуаційні рейси для пасажирів безкоштовна і здійснюється в порядку живої черги. Пріоритет надається дітям, жінкам та літнім людям, за наявності місць сісти в поїзд можуть всі інші пасажири. Посадка на поїзди та їх відправлення продовжуються навіть в комендантську годину.
У той же час, навіть відновлений рух поїздів відбувався за інших умов, ніж сторони домовилися в договорі, адже введені комендантські години. Для суду апеляційної інстанції, як і для суду першої інстанції, очевидним є те, що охочих розміщувати рекламу у поїздах, які здійснюють евакуацію цивільного населення, після 24.02.2022 не було (або ж попит значно/істотно скоротився), а ТОВ "Медіа Директ" надає професійні послуги іншим замовникам щодо розміщення їх реклами.
За приписами частини 1 статті 607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
Факт військової агресії російської федерації проти України та евакуація цивільного населення в західні регіони України, в розумінні вказаної статті ЦК України, зумовили припинення як зобов`язання АТ "Укрзалізниця" щодо надання права ТОВ "Медіа Директ" розміщувати рекламу у заздалегідь визначеній кількості приміських поїздів, які курсували на території вказаних областей, так і відповідне зобов`язання ТОВ "Медіа Директ" з оплати вказаних послуг.
Посилання на пункт 2.5 договору щодо обов`язку платежу безвідносно до факту розміщення ТОВ "Медіа Директ" реклами правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки цей пункт регулює виникнення обов`язку ТОВ "Медіа Директ" за умов нормального курсування приміських поїздів АТ "Укрзалізниця".
За наведених обставин, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що зобов`язання сторін за договором з початку військової агресії припинилися.
Наведене підтверджується і позицією АТ "Укрзалізниця", яка викладена в листі Департаменту майнової політики АТ "Укрзалізниця" від 15.12.2023 №ЦКМ-13/4699 де констатовано, що введення воєнного стану (обмеження на пересування громадян залізничним транспортом, комендантська година, повітряна тривога, бойові дії та окупація територій) вплинули на виконання договірних відносин ТОВ "Медіа Директ" та АТ "Укрзалізниця". У даному листі позивачем визнано, що від ТОВ "Медіа Директ" надходили неодноразові звернення щодо договірних відносин, а пропозиції щодо відновлення роботи по укладеним договорам між сторонами узгоджені не були. Реклама не розміщувалася, а акти/рахунки АТ "Укрзалізниця" не виставлялися. У додатку до листа визначено, що заборгованість ТОВ "Медіа Директ" по договору з філією "Південна залізниця" становить 44 000,00 грн.
Разом із тим, як стверджує позивач, ним на адресу відповідача направлений проект додаткової угоди до укладеного між сторонами договору в двох примірниках для його підписання, відповідно до якого сторони дійшли згоди розірвати з 01.04.2024 укладений договір, відповідно до пункту11.3 договору.
При цьому, пункт 11.3 договору передбачає можливість виконавця розірвати в односторонньому порядку договір, у разі невиконання замовником зобов`язання щодо оплати вартості послуг за цим договором понад 1 календарний місяць з моменту настання строку (терміну) оплати послуг, визначеному цим договором.
Як зазначив сам позивач, 29.01.2024 відповідачем здійснено частковий платіж на рахунок позивача в загальній сумі 43 999,99 грн, що підтверджується повідомленнями від 29.01.2024 №6854-№6857 про проведення внутрішньо-господарських розрахунків між структурними підрозділами регіональної філії "Львівська залізниця".
Таким чином, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що виставлення АТ "Укрзалізниця" із значним запізненням (у лютому 2023 року) рахунків та актів за спірний період свідчить про суперечливу поведінку позивача, який з одного боку визнає факт не виникнення зобов`язання у спірний період, а з іншого боку - виставляє рахунки та вимагає сплати коштів.
Наведені обставини виключають можливість для висновку про виникнення у ТОВ "Медіа Директ" зобов`язання у визначеному АТ "Укрзалізниця" розмірі щодо послуг за договором, у період з березня 2022 року до травня 2024 року.
Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів вважає вірними висновки місцевого господарського суду, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.
Крім того, як стверджує позивач, відповідачем долучено до справи відзив на позов, а також лист позивача від 15.12.2023 з порушенням строку та без пояснень з боку відповідача, що є процесуальними порушеннями. 
У той же час, відповідач звертає увагу на те, що ним подані пояснення щодо порушення строків надання відзиву, що міститься в матеріалах справи. Щодо до листа від 15.12.2023 №ЦКМ-13/4699, відповідач зазначає, що не міг подати його завчасно, оскільки сам позивач його не подав, а відповідач його зміг отримати при розгляді іншої справи за запитом суду. При цьому, документи подані в рамках підготовчого провадження та до розгляду справи по суті. 
Разом із тим, судова колегія зазначає, що вищезазначені обставини жодним чином не призвели до невірного вирішення справи, і суд першої інстанції всебічно розглянув справу та встановив всі істотні обставини справи, які мають значення для вирішення справи.
Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/7446/24 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга АТ "Укрзалізниця" в особі Філії задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/7446/24 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/7446/24 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця".
4. Матеріали справи №910/7446/24 повернути до Господарського суду       міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано - 31.03.2025.

Головуючий суддя                                                                      Л.Г. Сітайло 

Судді                                                                                          В.В. Шапран

                                                                                          С.І. Буравльов