КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 березня 2025 року
справа № 753/288/24
                                         
провадження № 22-ц/824/1292/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.
при секретарі: Шереметьєвій М.В.
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк»
відповідач -  ОСОБА_1 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року, постановлено під головуванням судді Гусак О.С., у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
у грудні 2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - позивач, АТ «Сенс Банк») звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 169 319,54 грн., яка складається з основної суми заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630709020 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені вказаним кредитним договором. Крім того, умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору остання зобов`язана достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації.
Банк свої зобов`язання щодо надання позичальнику кредитних коштів виконав в повному обсязі, а позичальниця свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 169 319,54 грн.
Зважаючи на вище викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 169 319,54 грн. та витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 630709020 від 10 серпня 2017 року у розмірі 169 319,54 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги обґрунтовані тим, що в оскаржуваному рішенні судом не було достатньо проаналізовано суми заборгованості надані позивачем у розрахунку заборгованості за кредитним договором, зокрема помилково задоволено позовні вимоги в частині стягнення з апелянта сум простроченої заборгованості за період дії карантину та за період дії воєнного стану. Визначені суми заборгованості надані позивачем у розрахунку заборгованості не відповідають принципам розумності та справедливості та значно перевищують розмір збитків.
В судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Представник позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за укладеним між сторонами кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з чим суд стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 169 319,54 грн.
Колегія суддів погоджується з даними висновками суду, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 10 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 630709020, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику рахунок та надав йому кредитну картку з встановленим лімітом відновлювальної кредитної лінії у розмірі 25 000 грн., з фіксованою процентною ставкою за користування коштами відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою обов`язкового мінімального платежу у розмірі 7% від загальної суми заборгованості.
Позичальник зобов`язалась повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені вказаним кредитним договором.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у відповідності до якого запис про зміну найменування позивача внесено 30 листопада 2022 року.
З метою врегулювання спору мирним шляхом, позивачем 29 вересня 2022 року на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак вказана вимога відповідачем була проігнорованою.
Отже, позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач в свою чергу не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку із чим за нею утворилась заборгованість, яка відображена у розрахунку заборгованості за кредитним договором № 630709020 та яка станом на 17 липня 2023 року становить 169 319,54 грн.
На підставі частини першої статті 626 ЦКУ договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦКУ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору ж умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Частиною 2 ст.207ЦКУкраїни визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Суд першої інстанції встановив, що 10 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 630709020, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику рахунок та надав йому кредитну картку з встановленим лімітом відновлювальної кредитної лінії у розмірі 25 000 грн., з фіксованою процентною ставкою за користування коштами відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою обов`язкового мінімального платежу у розмірі 7% від загальної суми заборгованості.
Посилання апелянта на  безпідставність нарахування Акціонерним товариством «Сенс банк» відсотків у період дії карантинних обмежень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, введення в Україні воєнного стану є необґрунтованими.
Так, Законом України від 17 березня 2020 року № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби ( COVID-19 )»,розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнений пунктом шостим, що передбачає у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит ( у тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року виконання зобов`язань зі сплати платежів ) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку ( штраф, пеню ) та інші платежі, сплата яких перед-бачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.
           Крім того, згідно з пунктом п`ятнадцятим розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцяти денний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Вказані положення набрали чинності 04 липня 2020 року.
Отже, з системного аналізу вище наведеного вбачається, що в період дії карантину позичальник не звільняється від обов`язку платити вчасно і в повному обсязі за кредитом (тіло боргу та проценти), а лише звільняється позичальника від штрафних санкцій за порушення цих обов`язків.
Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З урахуванням положень Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 року, п. 18розділу«Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, позичальники також не звільняються від обов`язку сплачувати щомісячні платежі за споживчими кредитами в період дії на території України воєнного стану.
Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підлягає захисту право Акціонерного товариства «Сенс Банк» з виконання ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредиту в сумі 169 319,54 грн.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 11 квітня 2025 року.
Суддя-доповідач
Судді