ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 травня 2025 року
м. Київ
 
справа № 824/165/24
провадження № 61-3272ав25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,
 
за участю секретаря судового засідання - Коваль А. В.,
 
учасники справи (сторони арбітражного спору):
заявник (відповідач в арбітражному спорі) - Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини»,
заінтересована особа (позивач в арбітражному спорі) - INDUSTRIAL FIELDS LIMITED,
 
за участю:
представника заявника (відповідача в арбітражному спорі) - Бакуліна А. С.,
представника заінтересованої особи (позивача в арбітражному спорі) - Приянчука І. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 в приміщенні Верховного Суду у місті Києві справу за заявою Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 вересня 2024 року в арбітражній справі №19/2024 за позовом INDUSTRIAL FIELDS LIMITED до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, пені, 3 % річних, збитків від зростання індексу інфляції, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року в складі судді Мазурик О. Ф.,
Історія справи
Короткий зміст заяви
У грудні 2024 року Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» (далі - АТ «Українські енергетичні машини») звернулося з заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражного суду.
Заява мотивована тим, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 27 вересня 2024 року у справі № 19/2024 позов INDUSTRIAL FIELDS LIMITED задоволено частково, стягнено з АТ «Українські енергетичні машини» на користь INDUSTRIAL FIELDS LIMITED заборгованість за поставлену продукцію в сумі 15 430 835,47 російських рублів, пеню в сумі 154 308,32 російських рублів, 3 % річних в сумі 944 759,42 російських рублів, а всього 16 529 903,21 російських рублів, а також 6 198,68 дол. США на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.
Заявник наголошував, що рішення міжнародного комерційного арбітражу суперечить публічному порядку України. Порушення публічного порядку полягає в тому, що оспорюваним рішенням арбітражного суду зобов`язано АТ «Українські енергетичні машини» сплатити кошти на користь позивача у валюті країни-агресора під час дії воєнного стану; після ухвалення 27 вересня 2024 року арбітражним судом оспорюваного рішення АТ «Українські енергетичні машини» стало відомо про наявність російського громадянства у кінцевого бенефіціара позивача - ОСОБА_1 , що підтверджується відповіддю Управління Служби безпеки України в Харківській області від 16 жовтня 2024 року.
Крім того, після ухвалення оспорюваного рішення арбітражним судом заявнику стало відомо про існування аудиторського звіту від 12 травня 2017 року про результати державного фінансового аудиту діяльності ДП «Завод «Електроважмаш» за період з 01 вересня 2015 року до 31 січня 2017 року. Зміст цього аудиторського звіту вказує на те, що кошти, які арбітражний суд зобов`язав сплатити АТ «Українські енергетичні машини», спрямовані через позивача - INDUSTRIAL FIELDS LIMITED як посередника російському резиденту, безпосередньо пов`язаному з російською агресією проти України в якості виробника продукції подвійного призначення, що використовується у цій агресії.
З огляду на викладене АТ «Українські енергетичні машини» просило скасувати рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року в арбітражній справі № 19/2024 за позовом INDUSTRIAL FIELDS LIMITED до АТ «Українські енергетичні машини» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, пені, 3 % річних, збитків від зростання індексу інфляції.
Короткий зміст ухвали апеляційного суду як суду першої інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року в задоволенні заяви АТ «Українські енергетичні машини» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 вересня 2024 року відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що законодавство України, допускаючи оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу шляхом подання заяви про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності яких арбітражне рішення може бути скасоване. Аналіз положень статті 459 ЦПК України та статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення. Згідно зі статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місце, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі. Таким чином, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23 лютого 2023 у справі № 824/47/22.
При зверненні до суду із заявою про скасування рішення арбітражного суду, заявник вважав, що воно порушує публічний порядок України, що згідно з підпунктом «б» пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України є підставою для його скасування.
Вказані доводи заявника не можуть бути прийняті до уваги, оскільки заявник не надав суду доказів на підтвердження того, що оскаржуване арбітражне рішення впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності Держави Україна або таке рішення заподіє шкоду суверенітету чи безпеці Держави Україна.
Обставини, встановлені оскаржуваним рішенням МКАС при ТПП України, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ Держави Україна, рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та виключно стосовно боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності, конституційним правам, свободам, гарантіям, що спростовує доводи заяви у цій частині.
Щодо доводів заявника про сплату коштів на користь позивача в російських рублях суд зазначив наступне. Так, валютою платежу та валютою контракту є рублі рф. Проте у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», пунктом 17 якої передбачено, що уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: з використанням російських рублів та білоруських рублів; учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь; для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь. При цьому сама по собі постанова Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зокрема пункт 17) та будь-який інший нормативний акт не анулює заборгованість, номіновану в російських та білоруських рублях, а лише (на час дії вказаної постанови) унеможливлює валютні операції з використанням російських рублів та білоруських рублів (в тому числі й перерахування коштів у цих валютах). Матеріальне право України встановлює імперативний обов`язок покупця оплатити отриману продукцію на умовах договору (в тому числі зовнішньоекономічного контракту). Також обов`язок покупця оплатити отриману продукцію зазначений в пунктах 3.1, 3.2 контракту. Таким чином, стягнення рішенням МКАС при ТПП України з АТ «Українські енергетичні машини» заборгованості, номінованої у російських рублях за поставлений товар, не свідчить про те, що таке рішення арбітражного суду суперечить публічному порядку України.
Посилання заявника щодо можливого перерахування компанією INDUSTRIAL FIELDS LIMITED будь-яких коштів на рахунки ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» базується виключно на припущеннях заявника, тоді як згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, відповідні доводи не можуть свідчити про те, що оспорюване рішення міжнародного комерційного арбітражу суперечить публічному порядку України.
Аргументи представника INDUSTRIAL FIELDS LIMITED - адвоката Приянчука І. В. про те, що ця компанія є британською і її власник є громадянином Великої Британії представником боржника не спростовано.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстав для скасування оспорюваного рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року в арбітражній справі № 19/2024 у зв`язку з порушенням публічного порядку України немає.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
14 березня 2025 року АТ «Українські енергетичні машини» подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року в цій справі та рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 вересня 2024 року в арбітражній справі №19/2024 скасувати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
при розгляді заяви про скасування рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року суд першої інстанції повинен мав врахувати наступні обставини, як загальновідомі, які не потребують доказування: 1) 20 лютого 2014 року - є датою початку воєнної агресії рф проти України, початку вторгнення рф на територію суверенної держави Україна з метою порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміни меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України; 2) у зв`язку з повномасштабною війною, розв`язаною рф проти України, країна-агресор максимально використовує свій промисловий потенціал для ведення такої війни; 3) сталь є надважливим елементом для виробництва зброї та воєнної техніки. Також вона може відігравати ключову роль у виробництві продукції, яка виконує допоміжну функцію у веденні війни, зокрема, створенні засобів виробництва, продукції для залізниці та взагалі транспортної галузі, завдяки якій росія здійснює переміщення зброї, воєнної техніки та іншої допоміжної продукції для ведення росією агресивної війни проти України, а також перевезення війська; 3) виходячи з відкритої в інтернет-ресурсах інформації, російський резидент ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат», який є вантажовідправником продукції за контрактом від 07 квітня 2020 року № 238-16/775-ВК, у зв`язку з невиконанням якого з відповідача рішенням МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року присуджено стягнення сум, є одним з найбільших у росії виробників сталі. Тому та обставина, що ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» бере участь у воєнній агресії проти України шляхом постачання своєї продукції для воєнних потреб рф не може бути припущенням відповідача, а повинна бути визнана судом як загальновідома інформація, яка не потребує доказування. Суд першої інстанції не встановив обставин стосовно їх загальновідомості, хоча вони мали значення для правильного вирішення цієї справи;
INDUSTRIAL FIELDS LIMITED є суб`єктом господарювання, який тісно пов`язаний з російським ринком. Це товариство виступає в ролі як замовника, так і постачальника продукції для російських суб`єктів господарювання. Постачаючи продукцію для російських підприємств залізничної галузі позивач зробив свій внесок у подальше переміщення вантажів як військового, так і подвійного призначення, які використовуються у збройній агресії рф проти України. З цього приводу АТ «Українські енергетичні машини» надавав пояснення у заяві про скасування рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року, підтвердив їх як копією аудиторського звіту від 12 травня 2017 року про результати державного фінансового аудиту діяльності ДП «Завод «Електроважмаш» за період з 01 вересня 2015 року до 31 січня 2017 року, який був зроблений Північно-східним офісом Держаудитслужби. Крім того, після ухвалення рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року АТ «Українські енергетичні машини» стало відомо про наявність російського громадянства у кінцевого бенефіціара INDUSTRIAL FIELDS LIMITED - ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням відповіді Управління Служби безпеки України в Харківській області від 16 жовтня 2024 року № 70/5/6-11255, у якій зазначено, що вказана особа, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Москва, рф, має громадянство рф, підтверджено діючим паспортом громадянина російської федерації № НОМЕР_1 , який виданий 17 жовтня 2002 року органом 770-060 (відділення Управління Федеральної міграційної служби росії по м. Москві по району Сокольники). Суд першої інстанції вказаним обставинам належної оцінки не надав;
виступаючи постачальником за контрактом № 238-16/775-ВК INDUSTRIAL FIELDS LIMITED був посередником між ДП «Завод «Електроважмаш» та ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» у поставках продукції виробництва останнього товариства, а тому він має сплачувати кошти виробнику за придбану продукцію для подальшої реалізації, що випливає зі звичаїв ділового обороту. У будь-якому разі INDUSTRIAL FIELDS LIMITED не довів факт безоплатної передачі йому продукції виробництва ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» для продажу ДП «Завод «Електроважмаш». Крім того, INDUSTRIAL FIELDS LIMITED не довів факт сплати повної суми коштів виробнику ще у 2021 році за поставлену продукцію, яка була реалізована ним ДП «Завод «Електроважмаш» за контрактом № 238-16/775-ВК. Так, згідно з додатковою угодою від 27 вересня 2021 року № 3 до вказаного контракту у специфікації № 1.1 сторони констатували, що вже на момент підписання цієї додаткової угоди було поставлено продукції (сумарно 630,3 тон) на суму 34 438 835,62 рублів рф. Згідно зі специфікацією № 1 в редакції згаданої додаткової угоди від 27 вересня 2021 року № 3 планувалася ще поставка продукції (сумарно 2435,00 тон) на суму 294 029 926,85 рублів рф. INDUSTRIAL FIELDS LIMITED надав копію укладеного ним з ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» контракту від 10 лютого 2021 року № 293/826-21-988 на закупівлі продукції, яка потім мала бути поставлена на ДП «Завод «Електроважмаш» / АТ «Завод «Електроважмаш». Згідно з додатковою угодою від 10 лютого 2021 року № 1, специфікацією від 24 серпня 2021 року № 1 до даного контракту, сумарно було передбачено поставку лише на суму 130 241 160,40 рублів рф (2470 тон). За актом звірки взаємних розрахунків від 01 лютого 2022 року щодо виконання контракту № 293/826-21-988 від 10 лютого 2021 року INDUSTRIAL FIELDS LIMITED і ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» фіксують обороти за даним контрактом тільки на суму 13 241 160,40 рублів рф. Тобто, дані в акті звірки не відповідають даним, викладеним у додатковій угоді від 27 вересня 2021 року № 3 до цього контракту. Підписуючи додаткову угоду, сторони (INDUSTRIAL FIELDS LIMITED та АТ «Завод «Електроважмаш») констатували поставку на суму 34 438 835,62 рублів рф. Таким чином, в акті звірки між INDUSTRIAL FIELDS LIMITED і ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» зазначена значно менша сума оборотів між ними станом на 01 лютого 2022 року порівняно із сумою поставок INDUSTRIAL FIELDS LIMITEDДП «Завод «Електроважмаш» згідно з додатковою угодою від 27 вересня 2021 року № 3 до цього контракту. До того ж акт звірки не є первинним документом, у зв`язку з цим не може вважатися допустимим та достовірним доказом;
АТ «Українські енергетичні машини» виходить з того, що за контрактом від 10 лютого 2021 року № 293/826-21-988 дійсно на адресу INDUSTRIAL FIELDS LIMITED від ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» могло бути поставлено продукції на суму 13 241 160,40 рублів рф. За умовами специфікації № 1 до контракту № 293/826-21-988 - це 130 тон продукції. Однак така кількість продукції не покриває кількості продукції, яка була поставлена INDUSTRIAL FIELDS LIMITED на адресу ДП «Завод «Електроважмаш» / АТ «Завод «Електроважмаш» за контрактом № 238-16/775-ВК. Враховуючи, що згідно зі специфікацією №1.1 додаткової угоди від 27 вересня 2021 року № 3 до контракту від 10 лютого 2021 року № 293/826-21-988 INDUSTRIAL FIELDS LIMITED було поставлено принаймні 630,3 тон продукції на адресу ДП «Завод «Електроважмаш», позивач в арбітражному спорі не наводить інформації яким чином він отримав від виробника 500,3 тон продукції (630,3 тон - 130 тон), яка була поставлена АТ «Завод «Електроважмаш» та не зазначає ані інформації, ані доказів щодо розрахунку з ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» за ці 500,3 тони сталі. Отже, INDUSTRIAL FIELDS LIMITED є боржником ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» щодо сплати коштів за продукцію, яка закуплялася ним для подальших поставок на адресу ДП «Завод «Електроважмаш». Тому кошти, присуджені позивачу за рішенням від 27 вересня 2021 року, у разі їх сплати АТ «Українські енергетичні машини», будуть направлені INDUSTRIAL FIELDS LIMITED на адресу ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» та профінансують участь цього суб`єкта господарювання рф у виробництві продукції, що буде використана у збройній агресії рф проти України. Тому висновки суду першої інстанції про те, що посилання заявника щодо можливого перерахування компанією INDUSTRIAL FIELDS LIMITED будь-яких коштів на рахунки ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» базується виключно на припущеннях заявника, є безпідставним, ґрунтується на неправильній оцінці доказів;
оскільки збройна агресія рф направлена на знищення української державності, проти територіальної цілісності та недоторканності, на порушення основних конституційних прав, зокрема, права на життя, є беззаперечним висновок про те що збройна агресія рф порушує публічний порядок в Україні. У зв`язку з цим, так само рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року суперечить публічному порядку в Україні через те, що зобов`язує стягнути кошти з АТ «Українські енергетичні машини» на користь INDUSTRIAL FIELDS LIMITED, які надалі будуть спрямовані ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» та будуть використані цим товариством на виготовлення продукції, яка слугуватиме для продовження війни рф проти України. Отже, необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про власне розуміння відповідачем положень законодавства, щодо визначення поняття порушення публічного порядку України;
щодо обов`язку, який виникає на підставі рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року, про сплату АТ «Українські енергетичні машини» у російських рублях суд зазначив, що сама по собі постанова Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» та будь-який інший нормативний акт не анулює заборгованість, номіновану в російських та білоруських рублях, а лише унеможливлює валютні операції з використанням російських рублів та білоруських рублів (в тому числі перерахування коштів у цих валютах). Проте ні суд першої інстанції, ні МКАС при ТПП України не роз`яснюють яким чином таке рішення може бути виконано, способи його виконання, зважаючи на пункт 17 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18. Більш того, суд не звернув уваги на те, що рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року підлягає негайному виконанню. Отже, МКАС при ТПП України ухвалив рішення, яке об`єктивно не може бути виконаним.При цьому неможливість його виконання у російських рублях пов`язана з військовою агресією рф проти України і сам суд визнав це. Таким чином, оскільки неможливість перерахувати кошти АТ «Українські енергетичні машини» на рахунок INDUSTRIAL FIELDS LIMITED викликана нормативною забороною через збройну агресією рф, і ця агресія сама собою є порушенням публічного порядку України, рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року, яке зобов`язує АТ «Українські енергетичні машини» всупереч цій забороні сплатити гроші у російських рублях є таким, що суперечить публічному порядку в Україні;
суд першої інстанції також не врахував положення статті 5 ЦК України про дію актів цивільного законодавства у часі, зокрема, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки на час ухвалення рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року та постановлення ухвали суду від 04 лютого 2025 року, яка є предметом апеляційного оскарження, є чинною заборона, передбачена пунктом 17 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», що унеможливлює виконання зазначеного рішення арбітражного суду, суд першої інстанції повинен був керуватися законодавством, яке наразі є чинним (на час постановлення ухвали від 04 лютого 2025 року), а не робити висновки на майбутнє щодо тимчасовості заборони на валютні операції з використанням російських рублів та скасування такої заборони після скасування воєнного стану.
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу
28 квітні 2025 року від INDUSTRIAL FIELDS LIMITED надійшов відзив на апеляційну скаргу, який підписаний адвокатом Приянчуком І. В. Представник просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року залишити без змін.
Відзив на апеляційну скаргу мотивовано тим, що: 
суд не здійснює оцінку обґрунтованості та правильності рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду, а лише перевіряє наявність порушення домовленої між сторонами процедури та наявність, передбачених законом підстав для відмови у задоволенні заяви. Таким чином, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку. Враховуючи усталену судову практику щодо застосування судами підпункту «б» пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України (щодо підстав для скасування арбітражного рішення, яке суперечить публічному порядку України) під час арбітражного розгляду справи № 19/2024 та прийнятті рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року, слід констатувати відсутність будь-яких підстав для скасування ухвали Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року в цій справі;
валютою платежу та валютою контракту є рублі рф. Відповідно, в товаро-супровідних документах та митних декларація вартість товару була визначена в рублях. Проте у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану». Разом з цим, оскільки INDUSTRIAL FIELDS LIMITED зареєстроване у м. Портсмуті, Велика Британія, то це товариство не підпадає під обмеження, визначені підпунктами 2, 3 пункту 17 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану»;
заявник наполягав на скасуванні рішення МКАС при ТПП України саме через підпункт 1 пункту 17 вказаної постанови Правління Національного банку України. Водночас сама по собі постанова Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 та будь-який інший чинний нормативний акт не анулює заборгованість, номіновану в російських та білоруських рублях, та не звільняє боржників від необхідності виконання своїх договірних зобов`язань (у тому і сплати коштів за отриманий товар) а лише унеможливлює валютні операції з використанням російських рублів та білоруських рублів (в тому числі й перерахування коштів в цих валютах). Більш того, визначена постановою Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 неможливість здійснити платежі в рублях рф відбулася виключно через винні дії АТ «Українські енергетичні машини» (покупця за контрактом № 238-16/775-ВК), адже передбачений у пункті 3.1. контракту 60-денний строк на проведення оплати було прострочено відповідачем до прийняття зазначеної постанови Правління Національного банку України. Саме тому, не маючи можливості отримати кошти у визначеній контрактом валюті платежу, продавець/позивач і був змушений звернутися з позовом до МКАС при ТПП України для вирішення спору, отримання відповідного судового рішення та стягнення коштів з відповідача/боржника на виконання рішення без самостійної оплати покупцем/відповідачем за контрактом за отриману продукцію та недопущення пропуску позовної давності. Тому позов про стягнення з покупця/відповідача заборгованість, номіновану у російських рублях за поставлений покупцю/відповідачу товар (факт та строки поставки, номенклатуру та вартість поставленого товару заявник не заперечує і ці обставини, включаючи розмір заборгованості, встановлені судовим рішенням) та судове рішення міжнародного комерційного арбітражу, яким було частково задоволено позов, не суперечить вимогам Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про запровадження військового стану в Україні», постанови Правління Національного Банку України від 24 лютого 2022 року № 18 та іншим нормативно правовим актам. Додатково як можливість, так правомірність прийняття судом рішення, номінованого в російських рублях, свідчить судова практика;
щодо посилання на підпункт 2 пункту 14 постанови Правління Національного Банку України від 24 лютого 2022 року № 18, як на неможливість відповідача здійснити платіж за контрактом, то слід зауважити наступне. З дослівного тлумачення вказаної норми слід зробити висновок, що уповноваженим банкам забороняється здійснювати транскордонний переказ валютних цінностей з України, крім випадків здійснення переказів резидентами за операціями з імпорту товарів, за умови, що поставка товарів за такими операціями здійснена/здійснюється після 23 лютого 2021 року. Як зазначено у позовній заяві та в описовій частині рішення від 27 вересня 2024 року в арбітражній справі № 19/2024, поставка товару покупцеві/відповідачеві проведена 05, 20, 26 жовтня 2021 року, тобто «поставка товарів за такими операціями здійснена/здійснюється після 23 лютого 2021 року», що виключає можливість заборони переказу коштів (валютних цінностей), яка визначена підпунктом 2 пункту 14 постанови Правління Національного Банку України від 24 лютого 2022 року № 18. Крім того, відповідно до того ж підпункту 2 пункту 14 вказаної постанови, у випадку поставки товару після 23 лютого 2021 року, можлива не лише оплата товару, але й «сплата штрафів, пені, бонусів, відшкодування супутніх витрат у зв`язку з виконанням зовнішньоекономічного договору, відшкодування збитків у зв`язку з невиконанням зовнішньоекономічного договору» - тобто, дозволені усі платежі відповідача, які випливають із контракту № 238-16/775-ВК та визначені у рішенні МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року в справі № 19/2024;
як зазначено у рішенні МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року в справі № 19/2024, британське громадянство ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (як кінцевих бенефіціарних власників INDUSTRIAL FIELDS LIMITED, що володіють нею опосередковано через компанію CHARM COMMUNICATIONS LTD, яка зареєстрована та діє згідно законодавства Англії та Уельсу, номер компанії 4792083 та володіє 100 % акцій INDUSTRIAL FIELDS LIMITED) підтверджується копіями паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , доданими позивачем та що містяться в матеріалах справи;
щодо наявності російського громадянства у кінцевого бенефіціара INDUSTRIAL FIELDS LIMITED - ОСОБА_1 зазначено наступне: 
а) подані 23 грудня 2024 року представником АТ «Українські енергетичні машини» докази (зокрема, лист Управління Служби безпеки України у Харківській області від 16 жовтня 2024 року № 70/5/6-11255 щодо наявності громадянства рф у ОСОБА_1 ) суперечить раніше поданим, зокрема, відповіді Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 11 липня 2024 року № 8/4/1-5674. При цьому у відповіді від 16 жовтня 2024 року Управління Служби безпеки України у Харківській області посилається на паспорт громадянина російської федерації № НОМЕР_1 , виданий 17 жовтня 2002 року, отже, про наявність такого паспорта (виданого понад 22 роки тому) повинно було бути достеменно відомо Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України (відповідь якого датована 11 липня 2024 року);
б) постанова Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» набрала чинності 04 березня 2022 року. Контракт на поставку продукції № 238-16/775-ВК між INDUSTRIAL FIELDS LIMITED (м. Портсмут, Велика Британія) та ДП «Завод Електроважмаш» (м. Харків, Україна), правонаступником якого є АТ «Українські енергетичні машини», укладений 07 квітня 2020 року. Продукція, передбачена контрактом, була відвантажена партіями 05, 20, 26 жовтня 2021 на загальну суму 15 430 835,47 російських рублів. Відповідно до пункту 3.1 контракту покупець проводить оплату в рублях рф протягом 60 календарних днів від дати поставки продукції на склад покупця, тобто оплата мала бути здійснена на загальну суму 15 430 835,47 рублів у період з 05 до 26 грудня 2021 року. При цьому покупцем не виконано свої зобов`язання щодо оплати прийнятої від продавця продукції, а також з 05 - 26 грудня 2021 року порушено строки оплати, передбачені пунктом 3.1 контракту, що і стало підставою для подачі позову та відкриття провадження по арбітражній справі № 19/2024. Як видно з вказаних дат укладення контракту, поставки продукції та визначених контрактом строків для проведення оплати - усі вони припадають на період до 04 березня 2022 року, тобто до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 (яка не має зворотної дії в часі та набрала чинності 04 березня 2022 року), що виключає нікчемність такого правочину. Крім того, сам судовий спір виник виключно з вини АТ «Українські енергетичні машини», а саме через несвоєчасну оплату поставленої продукції, яка мала бути здійснена до 26 грудня 2021 року;
в) у підпункті 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 передбачено, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: 1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі -особи, пов`язані з державою-агресором): […] юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті. Тобто, для застосування мораторію (заборони) повинні бути дотримані дві умови: 1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором) 2) у випадку виконання зобов`язань перед ними (юридичними особами, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації) за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті. Водночас при розгляді МКАС при ТПП України справи № 19/2024 та на час прийняття рішення від 27 вересня 2024 року не було цих двох обставин. При цьому у постанові Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 відсутня заборона на судовий розгляд справи за участю юридичних осіб, утворених відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, а тому неправомірними є намагання представника позивача штучно розширити дію вказаної постанови і лише з цієї підстави домогтися невиконання своїх зобов`язань за контрактом № 238-16/775-ВК (ураховуючи те, що продавцем/позивачем належним чином виконано усі зобов`язання за Контрактом). Також слід враховувати, що заборона, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187, стосується виконання зобов`язань за рахунок коштів, передбачених в державному бюджеті України, а контракт № 238-16/775-ВК укладений між INDUSTRIAL FIELDS LIMITED і ДП «Завод «Електротяжмаш», правонаступником якого є АТ «Укренергомашини»;
доводи заявника про те, що аудиторським звітом від 12 травня 2017 року про результати державного фінансового аудиту діяльності ДП «Завод «Електроважмаш» за період з 01 вересня 2015 року до 31 січня 2017 року, який був зроблений Північно-східним офісом Держаудитслужби, підтверджується факт того, що кошти, які арбітражний суд зобов`язав сплатити відповідача/заявника у рішенні від 27 вересня 2024 року в справі № 19/2024, та можуть бути спрямовані через INDUSTRIAL FIELDS LIMITED як посередника російському резиденту ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат», що безпосередньо пов`язаний із російською агресією проти України як виробник продукції подвійного призначення, що використовується у даній агресії, а відтак профінансувати участь цього російського резидента у агресії, є необґрунтованими, оскільки:
а) аудиторським звітом охоплена діяльність ДП «Завод «Електроважмаш» за період з 01 вересня 2015 року до 31 липня 2017 року, а контракт № 238-16/775-ВК між ДП «Завод «Електроважмаш» та INDUSTRIAL FIELDS LIMITED було укладено 07 квітня 2020 року, поставка обумовленої контрактом продукції в повному обсязі відбулася в жовтні 2021 року, оплата мала бути проведена в грудні 2021 року. Тобто, у поданому заявником аудиторському звіті не відображені (і не могли бути відображені) господарські відносини між ДП «Завод «Електроважмаш» та INDUSTRIAL FIELDS LIMITED за контрактом № 238-16/775-ВК;
б) металопродукцію, яка була поставлена ДП «Завод «Електротяжмаш» 05, 20, 26 жовтня 2021 року попередньо було закуплено INDUSTRIAL FIELDS LIMITED у виробника/вантажоотримувача - ПАТ «Новолипецкий металургійний комбінат» згідно з контрактом на поставку металопродукції від 10 лютого 2021 року № 293/826-21-988 з додатковою угодою від 10 лютого 2021 року № 1, специфікацією від 24 серпня 2021 року № 1, що додані заявником до заяви про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Цей контракт не розривався, не визнавався недійсним, не скасовувався в судовому чи іншому порядку;
в) у контракті на поставку продукції № 238-16/775-ВК, укладеному між INDUSTRIAL FIELDS LIMITED та ДП «Завод «Електроважмаш» та супутніх документах чітко вказано, що виробником та вантажовідправником продукції є ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» (росія), дані про виробника/ вантажовідправника продукції зазначено у відповідних товаро-супровідних документах;
г) INDUSTRIAL FIELDS LIMITED придбало відповідну металопродукцію - сталь холоднокатану ізотропну (пізніше продану ДП «Завод «Електроважмаш») протягом жовтня 2021 року в ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» згідно з контрактом на поставку металопродукції від 10 лютого 2021 року № 293/826-21-988, за умовами якого ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» відвантажує продукцію на умовах повної попередньої оплати. Поставка продукції від ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» не була предметом розгляду МКАС при ТПП України у справі № 19/2024 (оскільки належне виконання зобов`язань INDUSTRIAL FIELDS LIMITED перед ДП «Завод «Електроважмаш» було підтверджено відвантажувальними документами - CMR та інвойсами), однак про повне проведення взаєморозрахунків між INDUSTRIAL FIELDS LIMITED та ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» (і, відповідно, відсутність будь-яких передумов/підстав для подальшого перерахування будь-яких коштів INDUSTRIAL FIELDS LIMITED на рахунок ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат») свідчить також підписаний обома сторонами акт звірки взаємних розрахунків від 01 лютого 2022 року. Усі розрахунки були завершені до 01 лютого 2022 року, тобто до початку повномасштабного вторгнення росії на територію України;
крім того, 25 січня 2023 року INDUSTRIAL FIELDS LIMITED закрило своє представництво в росії. Відомості про припинення 24 січня 2023 року акредитації представництва «ИНДАСТРИАЛ ФИЛДС ЛИМИТЕД» на території російської федерації додатково підтверджуються випискою з Державного реєстру акредитованих філій, представництв іноземних юридичних осіб від 01 липня 2024 року № 99652400045450. Таким чином, починаючи з 25 січня 2023 року INDUSTRIAL FIELDS LIMITED не має жодної можливості здійснювати будь-яку господарську діяльність в росії, а вказані в апеляційній скарзі міркування заявника щодо можливого перерахування будь-яких коштів компанією INDUSTRIAL FIELDS LIMITED на рахунки ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» є припущенням.
Короткий зміст додаткових пояснень 
16 травня 2025 року від представника АТ «Українські енергетичні машини» надійшли додаткові пояснення.
У поясненнях зазначено, що:
ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» є одним з найбільших металургійних комбінатів росії, який безумовно задіяний у війні/збройній агресії проти України шляхом постачання металургійної продукції на користь та в інтересах російської воєнної промисловості. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01 травня 2025 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 01 травня 2025 року № 268/2025 (Додаток 2, позиція 1) у термін до 01 травня 2035 року щодо Публічного акціонерного товариства «Новолипецький металургійний комбінат» (основний державний реєстраційний номер - 1024800823123, податковий номер Російська Федерація - 4823006703. Місце розташування - Російська Федерація, 398040, Липецька обл., м. Липецьк, пл. Металургів, буд. 2) застосовані санкції. Таким чином, стягнення (оплата) коштів з АТ «Українські енергетичні машини» на користь INDUSTRIAL FIELDS LIMITED та подальшу їх передачу ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» можна кваліфікувати як порушення санкційної політики України по відношенню до російського оборонно-промислового комплексу, так і безпосередньо до ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат»; дії АТ «Українські енергетичні машини» у цьому контексті - як співучасть у діяльності, пов`язаній з уникненням санкційних обмежень;
такі дії безумовно порушують правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо), що є ознаками порушення публічного порядку. Оскільки такі дії направлені на виконання рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року в арбітражній справі № 19/2024, то рішення, яке зобов`язує їх здійснити, є таким, що суперечить публічному порядку України та підлягає скасуванню;
застосування до ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» санкцій є підсумковою роботою державних органів України з виявлення протиправної та незаконної діяльності даного резидента рф проти України. Тобто, те що санкції застосовані лише з 01 травня 2025 року не означає, що протиправна та незаконна діяльність ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» проти України розпочалась саме з указаної дати;
оскільки збройна агресія рф проти України триває з 20 лютого 2014 року (моменту ініціювання заворушень, захоплення органів влади та подальшої анексії АР Крим), а ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» є одним з основних виробників сталі в рф, є очевидним, що ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» із початку збройної агресії проти України з 20 лютого 2014 року (а не з 01 травня 2025 року, коли застосовані проти цього товариства санкції та не з 24 лютого 2022 року - початку повномасштабної війни рф проти України) є співучасником у терористичній діяльності та воєнних злочинах проти України;
вказані обставини є новими, а тому не могли бути наведені АТ «Українські енергетичні машини» раніше, тобто під час подання апеляційної скарги.
26 травня 2025 року від представника INDUSTRIAL FIELDS LIMITED надійшли додаткові пояснення.
У цих поясненнях вказано, що:
згідно з умовами контракту № 238-17/775-ВК, укладеного між ДП «Завод Електроважмаш» та INDUSTRIAL FIELDS LIMITED, та додатку до нього оплата за отриману продукцію проводилася з відстрочкою платежу 60 календарних днів з дня поставки продукції, а покупець був повідомлений, що виробником та вантажовідправником продукції є ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат». Водночас відповідно до умов контракту від 10 лютого 2021 року № 293/826-21-988, укладеного між ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» та INDUSTRIAL FIELDS LIMITED, оплата продукції здійснюється на умовах 100 % попередньої оплати, відвантаження продукції відбувається лише за умови проведення 100% попередньої оплати. Вантажоотримувачем продукції є АТ «Завод «Електроважмаш» (ДП «Завод Електроважмаш» було перейменовано в АТ «Завод «Електроважмаш», що встановлено матеріалами арбітражної справи № 19/2024);
придбання та використання у своїй господарській діяльності металопрокату  (сталь холоднокатана ізотропна динамна) відповідало характеру господарської діяльності АТ «Завод «Електроважмаш»;
ураховуючи неможливість здійснювати попередню оплату з боку ДП «Завод Електроважмаш» (після перейменування - АТ «Завод Електроважмаш»), умови виробника щодо відвантаження продукції лише при 100 % попередній оплаті, було прийнято рішення щодо придбання необхідної продукції компанією INDUSTRIAL FIELDS LIMITED у виробника ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» на умовах попередньої оплати з подальшою реалізацією ДП «Завод Електроважмаш» (після перейменування - АТ «Завод Електроважмаш») з відстрочкою платежу. При цьому покупець (ДП/АТ «Завод «Електроважмаш») був наперед повідомлений про виробника та походження металопрокату. Обсяги поставленої продукції, документи, що підтверджують її поставку та перетин кордону - митні декларації, інвойси, рахунки - містяться в матеріалах справи, викладені в рішенні МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року в арбітражній справі №19/2024, заявник брав участь в судовому розгляді та не заперечував, що дійсно поставки продукції були здійснені у вказаних в позовній заяві обсягах та вартості;
усі доводи заявника зводяться до необґрунтованого припущення, що кошти, які мають бути сплачені відповідачем в арбітражній справі № 19/2024 (АТ «Українські енергетичні машини») на користь позивача (INDUSTRIAL FIELDS LIMITED) надалі будуть перераховані ним на користь ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат», на яке накладено санкції Указом Президента України від 01 травня 2025 року № 268/2025 та яке було виробником продукції, яка в 2021 році була поставлена INDUSTRIAL FIELDS LIMITED на користь ДП «Завод «Електроважмаш» (правонаступником якого є заявник АТ «Українські енергетичні машини»), без вказання будь-яких підстав для такого перерахування.
INDUSTRIAL FIELDS LIMITED належними та допустимими письмовими доказами у справі довело, що воно оплатило продукцію на умовах 100 % попередньої оплати та придбало її, ця продукція була поставлена АТ «Завод «Електроважмаш», яке в подальшому використало її в своїй господарській діяльності;
відповідно до акта звірки взаємних розрахунків від 01 лютого 2022 року протягом 01 лютого 2021 року - 01 лютого 2022 року згідно з контрактом № 293/826-21-988 ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» поставило продукції на суму 13 241 160,40 рублів, а INDUSTRIAL FIELDS LIMITED за той же період сплатило 13 241 160,40 рублів. Тобто, сума поставки продукції і сума перерахованих за неї коштів є тотожними. За таких обставин станом на 01 лютого 2022 року усі взаєморозрахунки між INDUSTRIAL FIELDS LIMITED і ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» були повністю завершені, щодо усіх господарських операціях суду надані письмові докази (підтверджуючі документи). У INDUSTRIAL FIELDS LIMITED більше не було жодних підстав для сплати на користь ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» грошових коштів;
отже, підстав для скасування рішення арбітражного суду у зв`язку з порушенням публічного порядку України немає.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2025 року апеляційну скаргу АТ «Українські енергетичні машини» на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі № 824/165/24 та витребувано справу із Київського апеляційного суду. Цією ж ухвалою роз`яснено учасникам справи право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, в строк до 28 квітня 2025 року.
25 квітня 2025 року матеріали справи № 824/165/24 надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2025 року підготовчі дії у справі закінчено, справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні на 22 травня 2025 року об 11-00 год за адресою: проспект Повітряних Сил, 28, м. Київ з повідомленням учасників справи.
Фактичні обставини справи
Суд першої інстанції встановив, що 07 квітня 2020 року між ДП «Завод «Електроважмаш», правонаступником якого є заявник АТ «Українські енергетичні машини» (м. Харків, Україна), та INDUSTRIAL FIELDS LIMITED (м. Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) укладений контракт на поставку продукції № 238-16/775-ВК.
Контракт вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 року в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну гарантії, а у фінансових зобов`язаннях - до повного виконання зобов`язань (пункт 13.1 вказаного контракту).
Відповідно до розділу 11 контракту від 07 квітня 2020 року № 238-16/775-ВК всі спори, розбіжності, які можуть виникнути ході виконання цього контракту, або у зв`язку з ним, сторони домовилися вирішувати шляхом переговорів. Сторони домовилися, що досудовий розгляд спорів є обов`язковим. В разі неможливості вирішення спорів шляхом переговорів вони підлягають вирішенню в міжнародному комерційному арбітражному суді при ТПП України із застосуванням матеріального права України і його регламенту одноособовим суддею.
У січні 2024 року компанія INDUSTRIAL FIELDS LIMITED звернулася до МКАС при ТПП України з позовом до АТ «Українські енергетичні машини» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, пені, 3 % річних, інфляційних втрат, а також витрат зі сплати арбітражного збору та на професійну правничу допомогу.
Рішенням МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року у справі № 19/2024 позов задоволено частково та стягнено з АТ «Українські енергетичні машини» на користь INDUSTRIAL FIELDS LIMITED заборгованість за поставлену продукцію в сумі 15 430 835,47 російських рублів, пеню в сумі 154 308,32 російських рублів, 3 % річних в сумі 944 759,42 російських рублів, а всього 16 529 903,21 російських рублів, а також 6 198,68 дол. США на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.
Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції
У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній матеріалами й додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Представник заявника АТ «Українські енергетичні машини» - Бакулін А. С. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. 
Представник INDUSTRIAL FIELDS LIMITED - Приянчук І. В. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив у її задоволенні відмовити. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні в справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі (стаття 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»).
Відповідно до частин першої, другої статті 454 ЦПК України сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України.
У частині першій статті 459 ЦПК України передбачено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».
Підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені у частині другій статті 459 ЦПК України. Аналогічні підстави передбачені у частині другій статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».
Відповідно до частини 2 статті 459 ЦПК України, яка узгоджується із частиною 2 статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; 2) суд визначить, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.
Отже, у законодавстві закріплений загальновизнаний в проарбітражних юрисдикціях принцип обмеженого втручання національних судів в арбітражні рішення при розгляді заяви про їх скасування, оскільки національний суд не має повноважень щодо перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу. Цей принцип передбачає, що суд не може перевіряти правильність застосування складом арбітражу норм матеріального права по суті вирішення спору, не може вдаватися в його переоцінку під час розгляду справи про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Інакше це буде перевищенням національним судом його повноважень.
Розгляд заяви про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу не є апеляційним провадженням, у якому суд повторно оцінює докази та перевіряє правильність рішення міжнародного комерційного арбітражу по суті. Тому будь-яка оцінка судом обставин арбітражного спору, повноти та належності доказів, які були надані сторонами арбітражного спору, означала б неправомірне судове втручання, заборонене статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».
Скасування національним судом рішення міжнародного комерційного арбітражу є винятковим засобом оспорювання арбітражного рішення, яке може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених законом. Тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.
Публічний порядок будь-якої країни включає, зокрема, правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок). Під публічним порядком необхідно розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу, стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо. Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Застереження про порушення публічного порядку, як підстава для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу, є механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє суспільні відносини від негативних впливів на них.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року у справі № 761/45271/17 (провадження № 61-47547св18) зазначено, що «рішення державного суду про скасування арбітражного рішення як результат розгляду справи про оспорювання цього рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України. Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання арбітражного рішення шляхом подання клопотання про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване. Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів. Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості, а також основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо)».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року в справі № 761/39565/17 (провадження № 61-5333св19) зроблено висновок про те, що «застереження про порушення публічного порядку як підстава для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання іноземного арбітражного рішення, є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього. Застереження про публічний порядок у міжнародному праві не допускає визнання на території держави рішення арбітражного суду, якщо в результаті його виконання буде вчинено дії, які прямо заборонені законом або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави. Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів. У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах. Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2024 року в справі № 753/14634/22 (провадження № 61-14332св23) зазначено, що
«під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року в справі № 761/39565/17 (провадження № 61-5333св19)).
Касаційний суд вже вказував, що при тлумаченні пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» слід враховувати мету, у зв`язку з якою Закон України «Про виконавче провадження» доповнено цим пунктом (Закон № 2129-IX від 15 березня 2022 року). Такою метою є забезпечення захисту національних інтересів у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та забезпечення конституційних прав і свобод людини та громадянина в умовах воєнного стану, що потребує врегулювання деяких питань примусового виконання рішень, зокрема, щодо зупинення вчинення виконавчих дій, стягувачами за якими є Російська Федерація або особи, пов`язані з державою-агресором (див. пояснювальну записку до проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» - https://itd.rada.gov.ua/billInfo/Bills/pubFile/1245274). В абзаці 2 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» визначене коло суб`єктів, до яких передбачені в його абзаці 1 обмеження не застосовуються. До таких суб`єктів віднесені і юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах. Тому заборона заміни стягувачів поширюються саме на пов`язаних з державою-агресором осіб, у тому числі юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є громадяни Російської Федерації, які не проживають на території України на законних підставах (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року в справі № 743/1596/15-ц (провадження № 61-7035св23)).
По суті, законодавець передбачив певні особливості, пов`язані із примусовим виконанням рішень, якщо стягувачами у виконавчому провадженні є особи, пов`язані з державою-агресором, з метою акумулювання майна для майбутнього звернення стягнення. Тобто, законодавець не передбачив такої підстави для відмови в позові як пов`язаність особи з державою-агресором».
Відповідно до частини другої статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», частини другої статті 78 Закону України «Про виконавче провадження» в Україні не можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах щодо стягнення заборгованості з підприємства оборонно-промислового комплексу, внесеного до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, на користь юридичної особи держави-агресора та/або держави-окупанта або юридичної особи з іноземними інвестиціями чи іноземного підприємства держави-агресора та/або держави-окупанта.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
У справі, що переглядається:
при зверненні до суду із заявою про скасування рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року в арбітражній справі № 19/2024 за позовом INDUSTRIAL FIELDS LIMITED до АТ «Українські енергетичні машини» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, пені, 3 % річних, збитків від зростання індексу інфляції, АТ «Українські енергетичні машини» посилалось на те, що воно порушує публічний порядок України та відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України є підставою для його скасування;
суд першої інстанції вказав, що обставини, які досліджувались оскаржуваним рішенням МКАС при ТПП України, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ Держави Україна, рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та виключно стосовно боржника, як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту. Тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності, конституційним правам, свободам, гарантіям. При цьому заявник не надав до суду доказів на підтвердження того, що оскаржуване арбітражне рішення впливає на суспільні, економічні та соціальні основи Держави Україна або таке рішення заподіє шкоду суверенітету чи безпеці Держави Україна.
За таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні заяви АТ «Українські енергетичні машини» про скасування рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року у арбітражній справі №19/2024 за позовом INDUSTRIAL FIELDS LIMITED до АТ «Українські енергетичні машини» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, пені, 3 % річних, збитків від зростання індексу інфляції.
Рішенням МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року у справі № 19/2024 стягнуто з АТ «Українські енергетичні машини» на користь INDUSTRIAL FIELDS LIMITED заборгованість за поставлену продукцію в сумі 15 430 835,47 російських рублів, пеню в сумі 154 308,32 російських рублів, 3 % річних в сумі 944 759,42 російських рублів, а всього 16 529 903,21 російських рублів, а також 6 198,68 дол. США на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.
Під час вирішення питання про визнання рішення міжнародного комерційного арбітражу та надання дозволу на його виконання суд має обмежену компетенцію (з урахуванням того, що сторони добровільно довірили вирішення спору арбітражу), не здійснює оцінки законності та обґрунтованості рішення міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, правильності або неправильності сум, які міжнародний комерційний арбітраж визнав такими, що підлягають до стягнення, а лише встановлює наявність або відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених законом. Закон містить вичерпний перелік процесуальних форм судового контролю, будь-яке інше втручання судів у рішення міжнародного комерційного арбітражу є неприпустимим.
Рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року ухвалене у правовідносинах, що виникли згідно з укладеним між ДП «Завод «Електроважмаш», правонаступником якого є заявник АТ «Українські енергетичні машини» (м. Харків, Україна), та INDUSTRIAL FIELDS LIMITED (м. Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) контрактом від 07 квітня 2020 року на поставку продукції № 238-16/775-ВК.
Разом з тим, обставини, встановлені рішенням МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави України, вказане рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про санкції» з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції). Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність. Застосування санкцій не виключає застосування інших заходів захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, її економічної самостійності, прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.
Верховний Суд виходить з того, що відповідно до Закону України «Про санкції», на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23 березня 2021 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 23 березня 2021 року № 109/2021, до INDUSTRIAL FIELDS LIMITED (м. Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) як постачальника продукції згідно з укладеним договором поставки не застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції). Застосування таких санкцій до ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» не може становити обмеження для INDUSTRIAL FIELDS LIMITED на визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року.
Посилання представника АТ «Українські енергетичні машини» на те, що кошти, які будуть стягнуті на виконання рішення МКАС будуть перераховані до ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат», спростовуються актом звірки взаємних розрахунків від 01 лютого 2022 року між ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» та INDUSTRIAL FIELDS LIMITED, за яким станом на 01 лютого 2022 року заборгованість INDUSTRIAL FIELDS LIMITED перед ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» відсутня.
За таких обставин необґрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що визнання та виконання арбітражного рішення суперечить публічному порядку України. 
Стосовно доводів заявника про сплату коштів на користь позивача в російських рублях, суд зазначає наступне.
Так, валютою платежу та валютою контракту є рублі рф.
У зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України, яке розпочалася 24 лютого 2022 року, Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», у пункті 17 якої встановлено, що уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: з використанням російських рублів та білоруських рублів; учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь; для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь.
Самі по собі норми пункту 17 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» та будь-який інший нормативний акт не анулює заборгованість, номіновану в російських та білоруських рублях, а лише на час чинності вказаної постанови унеможливлює валютні операції з використанням російських рублів та білоруських рублів (в тому числі перерахування коштів у цих валютах).
Таким чином, стягнення рішенням МКАС при ТПП України з АТ «Українські енергетичні машини» заборгованості, номінованої у російських рублях за поставлений товар, не свідчить про те, що таке рішення арбітражного суду суперечить публічному порядку України.
Встановивши, що рішення МКАС при ТПП України від 27 вересня 2024 року у справі № 19/2024 ухвалене у спорі, який виник на підставі укладеного між сторонами контракту, його вирішення передбачено арбітражною угодою та постановлено в межах компетенції МКАС, арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, і відсутні інші підстави для скасування арбітражного рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про скасування арбітражного рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстав для здійснення нового розподілу судових витрат немає. При цьому судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покладається на особу, яка подала таку скаргу.
Керуючись статтями 24, 367, 374, 375, 381-384, 454, 457 ЦПК України ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 03 червня 2025 року.
Судді:                                                                                     І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков 
В. І. Крат