ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/283/25 Справа № 706/67/25 Категорія: ст. 173 КУпАП	Головуючий у І інстанції Школьна А. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року                                                                                                   м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 706/67/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2025 року щодо
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , непрацююча, має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, 
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення  ОСОБА_2 10.01.2025 близько 16-00 год в АДРЕСА_2 , обзивала ОСОБА_3 нецензурною лайкою та пошкодила паркан з металевого профілю ОСОБА_3 . Дії ОСОБА_2 поліцейським кваліфіковані за статтею 173 КУпАП.
Постановою судді Христинівського районного суду Черкаської області від 25.03.2025 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати та ухвалити нову постанову про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 173 КУпАП. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що суд прийшов до хибного висновку про те, що порушення громадського порядку не відбулося. ОСОБА_2 усвідомлювала, що перебуває в громадському місці, висловлювалася нецензурною лайкою на її адресу, жбурляла камінці їй у двір, намагалася поцілити в неї та спричинити пошкодження, а коли не досягла цілі, то побила ворота та тин з профілю, який не підлягає ремонту, тобто спричинила матеріальні збитки.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що в день розгляду справи копія постанови їй не була вручена. Секретар надала їй аркуш на підпис про вручення копії постанови, пообіцявши, що постанова надійде поштою, оскільки поштою постанова не надійшла, вона звернулася до суду з заявою про видачу її копії і вона була вручена їй 11.04.2025, тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.
З матеріалів справи вбачається, що копію постанови ОСОБА_3 отримала 11.04.2025, апеляційний суд вважає справедливим визнати названі скаржницею причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, та вбачає необхідним його поновити.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Статтею 251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно диспозиції ст.173 КУпАП, відповідальність настає, зокрема, за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
На підтвердження вини ОСОБА_2 , до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції, долучено протокол прийняття заяви 10.01.2025 від ОСОБА_3 , письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 10.01.2025
Дослідивши наведені докази суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є суперечливими між собою, а відтак, не підтверджують обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю показань сторонніх свідків або інших документів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 дій, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ст.173 КУпАП.
Разом з тим дрібним хуліганством слід вважати дії, які спрямовані саме на порушення громадського порядку чи спокою громадян, при цьому визначальним елементом є мотив, який не може ґрунтуватися на неприязних стосунках, а має бути спрямованим в першу чергу на порушення громадського порядку через відкрите ігнорування загальноприйнятих норм та правил. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.
При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, що дії ОСОБА_2 , були спрямовані відносно ОСОБА_4 , з якою у неї неприязні стосунки. Ці дії не порушували громадський порядок як такий і спокій громадян, а були наслідком вказаних неприязних відносин. В даному випадку умисел особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, був спрямований на вирішення індивідуального тривалого конфлікту, а не порушення громадського порядку. 
Вказані обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що суд першої інстанції, діючи виключно в межах своїх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дотримуючись принципу безсторонності, прийняв рішення відповідно до вимог закону, ґрунтуючись на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови, оскільки вони були ретельно перевірені апеляційним судом, але під час розгляду не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. 
Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що у справі відсутні прямі, належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП,є обґрунтованою та відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Христинівського районного суду Черкаської області від 25 березня 2025 року.
Постанову Христинівського  районного суду Черкаської області від 25 березня 2025 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба