ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року	Львів	Справа № 140/3696/24 пров. № А/857/19952/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Матковської З.М., Ніколіна В.В.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року (головуючий суддя: Сорока Ю.Ю., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, –
встановив:
ОСОБА_1 , 04.04.2024 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області від 07 березня 2024 року № 907640815710 про відмову у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу».
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити призначення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII з дати звернення до пенсійного органу (заява від 28.02.2024 року) на підставі довідок № 431/10-06/2-24, № 431/10-06/2-24 від 23.02.2024, виданих Департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка з 01.05.2020 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV), а з 18.11.2011 по 30.04.2020 отримувала пенсію по віку згідно Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу». Позивачка 28.02.2024 звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію по віку згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VII, який набув чинності 1 травня 2016 року. За принципом екстериторіальності її документи були направлені на розгляд до ГУ ПФУ у Одеській області, яким було прийнято рішення № 907640815710 від 07.03.2024 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що право на призначення пенсії за цим Законом мають особи, яким пенсія не призначалася відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу».
З такими діями відповідачів позивачка не погоджується, вважає їх неправомірними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують її конституційне право на пенсійне забезпечення, оскільки на момент звернення за призначенням пенсії як державному службовцю позивачу виповнилося 66 років, має необхідний стаж понад 20 років державної служби, а тому має право на призначення пенсії по віку як державному службовцю.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області від 07.03.2024 № 907640815710.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області перевести ОСОБА_1 з 28.02.2024 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, з врахуванням довідок № 431/10-06/2-24, № 431/10-06/2-24 від 23.02.2024, виданих Департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області судові витрати у сумі 1211 гривень 20 копійок. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що оскільки позивачка з 17.01.2011 отримувала пенсію за віком згідно з Законом № 3723, тобто реалізувала своє право на призначення пенсії державного службовця задовго до набрання чинності Законом № 889, а тому цей Закон не відноситься до осіб, визначених пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону № 3723 за певних умов після 01.05.2016. Таким чином, враховуючи, що з 01.05.2020 року позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, остання має право на переведення її на пенсію за віком відповідно до норм Закону № 3723, проте, на умовах, передбачених п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058.
Отже, за бажанням позивачки їй може бути поновлена виплата пенсії державного службовця, проте, в розмірі, який їй був встановлений до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких мотивів.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачка на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, а тому з урахуванням положень ст. 37 Закону № 3723-ХІІ розмір пенсії підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 01.05.2020 отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.
Водночас, в період з 18.11.2011 по 30.04.2020 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII.
ОСОБА_1 , 28.02.2024 звернулася із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про перехід на інший вид пенсії, на пенсію за віком по Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII з врахуванням довідок № 431/10-06/2-24, № 431/10-06/2-24 від 23.02.2024, виданих Департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області № 907640815710 від 07.03.2024 відмовлено позивачці у перерахунку пенсії - перехід з пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тим, що право на призначення пенсії за цим Законом мають особи, яким пенсія не призначалася відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу».
Вважаючи таку відмову протиправною, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, позивачка звернулася з цим позовом до суду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 (далі Закон № 889-VІІІ), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок).
Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 1 Порядку).
Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами, Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, далі Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закон № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до  статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права було викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04 2023 у справі № 1.380.2019.003855.
Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що з 18.11.2011 позивачці призначено пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, що сторонами не заперечується.
З 01.05.2020 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З метою переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивачка 28.02.2024 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із відповідною заявою та доданими документами.
Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області про відмову у перерахунку пенсії № 907640815710 від 07.03.2024 відмовлено позивачці.
Відмова вмотивована тим, що позивачці з 17.01.2011 уже призначалася пенсія державного службовця.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачка звертаючи із заявою 28.02.2024 про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, по суті має намір здійснити перерахунок пенсії на підставі довідок № 431/10-06/2-24, № 431/10-06/2-24 від 23.02.2024, виданих Департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які видані на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що як Закон № 889-VІІІ, так і Закон № 1058-IV не передбачають підстав (умов) для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючих службовців. Не передбачає таких підстав і стаття 37 Закону № 3723-ХІІ.
Отже, за встановлених обставин цієї справи, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правові підстави для перерахунку пенсії позивачки за віком, відповідно Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, відсутні, оскільки законодавство не регламентує ані права особи на такий перерахунок, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку пенсії.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що довідки № 431/10-06/2-24, № 431/10-06/2-24 від 23.02.2024, видані Департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, на підставі яких позивачка просить здійснити перерахунок пенсії, були видані за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що оскільки позивачка уже скористалася своїм правом на призначення пенсії державного службовця за віком ще 17.01.2011, а тому їй не може бути здійснено перерахунок пенсії на підставі цих довідок та призначення пенсії за віком відповідно до п. п. 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII, так як ці пункти застосовуються до осіб, які реалізовують своє право на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 вперше.
Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм, у подібних спірних правовідносинах, викладено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 300/936/23.
Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців) від 23.12.2022 № 3-р/2022 у справі № 3-132/2018 (5462/17).
Цим рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ зі змінами.
Підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIIІ, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.
Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.
Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 № 3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії держслужбовців у майбутньому зазнає змін.
Однак, до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 520/6418/21.
Щодо покликання суду першої інстанції на необхідності застосування до спірних правовідносин постанови Верховного Суду від 27.01.2023 у справі 340/4184/21 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, то суд апеляційної інстанції вважає такі помилковими. Оскільки вказана судова практика стосується переходу з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», тобто спірні правовідносини розглядувані судом апеляційної інстанції та у справах № 340/4184/21, 822/524/18 не є тотожними.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області від 07 березня 2024 року № 907640815710 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по віку відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» прийнято в межах чинного законодавства.
Крім цього, оскільки оскаржуване рішення є правомірним, а тому підстав для задоволення похідних позовних вимог щодо зобов`язання здійснити призначення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII з дати звернення до пенсійного органу (заява від 28.02.2024 року) на підставі довідок № 431/10-06/2-24, № 431/10-06/2-24 від 23.02.2024, виданих Департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, відсутні.
З огляду на викладене, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 
постановив:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у справі № 140/3696/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. В. Ніколін