УХВАЛА

28 травня 2025 року 
м. Київ

справа №520/33137/24
адміністративне провадження №К/990/12908/25
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., проводячи підготовчі дії до касаційного розгляду касаційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року № 520/33137/24 за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
03 грудня 2024 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495) № 5827/20-40-24-03-06 від 29 жовтня 2024 року про анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495), поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в реєстрі платників єдиного податку як платника єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5 відсотків з 01 жовтня 2024 року шляхом включення до реєстру платників єдиного податку.
Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій він просить суд зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495) № 5827/20-40-24-03-06 від 29 жовтня 2024 року про анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.
Необхідність вжиття ініційованих заходів забезпечення позову позивач обґрунтовував тим, що:
- оскільки оскарження Рішення № 5827/20-40-24-03-06 не зупиняє його дію, то його чинність призведе до наслідків, які можуть істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача;
- анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку призведе до надмірного податкового та іншого навантаження: відповідно до положень пункту 183.4 статті 183 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у позивача виникне обов`язок щодо реєстрації платником податку на додану вартість; податкове навантаження збільшиться на 20% в наслідок формування основних витрат за рахунок сплати послуг на адресу контрагентів, які не мають статусу платників податку на додану вартість; виникне необхідність здійснювати додатковий (значно складніший) податковий облік, електронне адміністрування податку на додану вартість, реєстрацію податкових накладних, «умовний продаж» відповідно до вимог пункту 198.5 статті 198 ПК України та виконання інших вимог ПК України, пов`язаних з переходом на загальну систему оподаткування;
- анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку заднім числом, а саме, з 01 жовтня 2024 року, у то час, як Рішення № 5827/20-40-24-03-06, датоване 29 жовтня 2024 року, ставить позивача у стан правової невизначеності;
- виникнуть додаткові підстави для призначення та проведення як камеральних, так і позапланових документальних перевірок позивача;
- у разі задоволення позовної заяви позивачу доведеться анулювати реєстрацію платника податку на додану вартість та в подальшому здійснювати заходи щодо анулювання (визнання нечинними/недійсними) всіх виписаних та зареєстрованих податкових накладних (податкового кредиту) по всім контрагентам за весь період з початку реєстрації платником ПДВ до набрання чинності рішенням суду у даній справі, подання численних уточнюючих («обнулюючих») податкових декларацій з ПДВ як самим позивачем, так і всіма його зазначеними контрагентами. Тобто виникне ситуація втягування у стан податкової та фінансової невизначеності багатьох контрагентів (абонентів) позивача, оскільки позивач, ставши платником ПДВ, почне генерувати податковий кредит для контрагентів (абонентів), який, у свою чергу, буде впливати на фінансові та податкові результати діяльності контрагентів, які у разі скасування оскарженого рішення втратять право на податковий кредит за весь період слухання справи та будуть змушені подавати численні уточнюючі декларації з податку на додану вартість;
- необхідність виконання Рішення № 5827/20-40-24-03-06 та подальше скасування реєстрації платником податку на додану вартість, у разі задоволення позовних вимог, призведе до нанесення значної шкоди іміджу позивача та може призвести до розірвання угод та втрати абонентської бази.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року та прийнято нову постанову, якою заяву ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.
Зупинено дію рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України № 5827/20-40-24-03-06 від 29 жовтня 2024 року про анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до набрання законної сили рішенням суду по справі № 520/33137/24. .
Не погодившись з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року, Головне управління ДПС у Харківській області 26 березня 2025 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права просило скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року та залишити в силі ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року.
В касаційній скарзі скаржником також заявлено клопотання про зупинення дії виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року на період розгляду справи у Верховному Суді.
Після усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу. Витребувані матеріали справи. 
Цією ж ухвалою відмовлено Головному управлінню ДПС у Харківській області в задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року.
02 травня 2025 року до Верховного Суду від ФОП ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить касаційну скаргу Головному управлінню ДПС у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року - без змін.
Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що сторони у справі, просять розгляд справи здійснити за їх участю.
Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі "Ekbatani проти Швеціїї" зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність "публічності" при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.
Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.
Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наявність клопотань сторін про розгляд вказаної справи за їх участю, та враховуючи вимоги пунктів 1, 3 частини першої статті 345 КАС України, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
В порядку, встановленому статтею 340 КАС України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд вважає за необхідне призначити справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Керуючись статтями 241, 248, 340, 345 КАС України, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотань Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Головного управління ДПС у Харківській області про розгляд справи за його участю - відмовити.
Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.
Вказану справу призначити до касаційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              М. М. Яковенко