ПОСТАНОВА 
іменем України

03 червня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 398/4334/24
провадження № 22-ц/4809/662/25 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи: 
позивач –  Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», 
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 19 грудня 2024 року у складі судді Шинкаренко І.П.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту – АТ КБ «ПриватБанк») звернулося в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову вказало, що  04 грудня 2020 року відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим отримала платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 09/24, тип Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку. Розмір кредитного ліміту – відновлювана кредитна лінія до 50000 грн, з процентною ставкою 42,0 % річних. Відповідачка ознайомилася з умовами кредитування, підписала паспорт кредиту, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання до договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувався повернути невикористану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачем, станом на 05 серпня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 91086,94 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 73189,94 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 17897 грн.
Посилаючись на зазначені обставини просило стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість за кредитним договором.
Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 19 грудня 2024 рокуу задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Посилалося на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи. 
Відзив на апеляційну  скаргу  до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, виходячи з такого.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що  04 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим отримала платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 09/24, тип Універсальна, що, як зазначає позивач підтверджується випискою по рахунку. Розмір кредитного ліміту – відновлювана кредитна лінія до 50000 грн, з процентною ставкою 42,0 % річних (а.с.34-37)
04 грудня 2020 року ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту (а.с.19-33).
Згідно з наданим позивачем розрахунком у  ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором  станом на 05 серпня 2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 91086,94 грн, яка складається із 73189,94 грн заборгованості за тілом кредиту, 17897 грн заборгованості за простроченими відсотками (а.с.10-18).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини 2 статті 1046 ЦК України).
За змістом п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Колегія суддів вважає, що анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 04 грудня 2020 року підписана саме відповідачем  ОСОБА_1 та у сукупності з випискою про рух коштів по рахунку, з якої убачається активне користування позичальником кредитними коштами шляхом зняття готівки, повернення кредитних коштів позивачу, оплати послуг за придбані товари в закладах торгівлі, підтверджують факт визнання відповідачем договірних кредитних відносин з АТ КБ «ПриватБанк».
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18.
На підтвердження розміру заборгованості за договором від 04 грудня 2020 року б/н позивачем було надано до суду розрахунки, які охоплюють період 31.12.2020 до 05.08.2024 , а також виписку по рахунку за договором б/н за період 11.09.2023 до 01.07.2024, виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-18, 62).
Апеляційний суд вважає, що саме виписка з особового рахунку клієнта банку є належним та допустимим первинним доказом на підтвердження проведених операцій з коштами на його рахунку, а тому додані до позовної заяви розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за наданим їй кредитом апеляційний суд оцінює як такі, що мають виключно інформаційний характер та відображають проведений позивачем обрахунок пред`явлених ним до відповідача вимог майнового характеру.
З розрахунку заборгованості за договором б/н від 04 грудня 2020 року убачається, що станом на 05 серпня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 91086,94 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 73189,94 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 17897 грн.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1  отримала кредитні кошти та користувалася ними, останньою не спростовано та не надано суду належних та допустимих доказів, що вона повністю повернула кредитні кошти позивачу.
Також встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» виконало своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси в повному обсязі.
Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 73189,94 грн підлягають задоволенню. 
Згідно з положеннями частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, можна зробити висновок, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Апеляційний суд вважає, що, підписавши заяву, відповідач погодився зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами.
Встановлено, що 04 грудня 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання умов та правил надання послуг, а також паспорт споживчого кредиту. Пунктом 1.3 заяви визначено 42,0 відсотків річних для карт «Універсальна» та 40,8 відсотків річних для карт «Універсальна Gold» (т.1 а.с.20).
Зазначена вища документація є належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредиту після погодження сторонами відсотків за його користування.
Отже, сторонами було погоджено розмір процентної ставки за кредитним договором, а тому з відповідача підлягає також стягненню заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 17897 грн.
На підставі викладеного вище колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Статтею 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ч.1 ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 04 грудня 2020 року б/н у розмірі 91086,94 грн.
Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню у повному обсязі, тому розмір сплаченого ними судового збору при зверненні до суду з цим позовом та при поданні апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь банку у розмірі 6056 грн (2422,40 грн + 3633,60 грн). 

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 19 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства   Комерційний   Банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д) заборгованість за кредитним договором від 04 грудня 2020 року б/н у розмірі 91086(дев`яносто одна тисяча вісімдесят шість) грн 94 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства   Комерційний   Банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д) судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді                 C.М. Єгорова

                О.Л. Карпенко