24.04.25
33/812/169/25
Справа № 33/812/169/25                          Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП 
Головуюча у першій інстанції                                 Коваленко Н. А.
Доповідачка апеляційного суду                                Ямкова О. О.         

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд
у складі: 
головуючої – судді                 Ямкової О. О.,
за участю:
секретаря         Колосової О. М., 
захисниці Бабкової О. С.,         
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення 
за апеляційною скаргою захисниці Бабкової О. С. на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 9 лютого 2025 року о 22 годині 29 хвилині по вулиці Корабельній, 17 у місті Первомайськ Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя). Водієві запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол з відеофіксацією.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_1 – адвокатка Бабкова О. С. просить постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. 
Апелянтка вважає, що постанова не відповідає вимогам закону. 
Зазначає про те, що суддею не взято до уваги відсутність підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем, внаслідок чого були відсутні підстави для проходження ним медичного огляду на вимогу поліцейських. Надане працівниками поліції відео не є належним доказом, оскільки з нього не можливо встановити факт керування ОСОБА_1 автомобілем, який перебував в нормальному стані без ознак алкогольного сп`яніння. 
Посилаючись на вказане, апелянтка вважала безпідставним притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Справа розглянута за відсутністю ОСОБА_1 , у присутності його захисниці, за їх належним повідомленням та відсутністю поважних причин його неявки у відповідності до положень, передбачених статтею 294 КУпАП.
Заслухавши пояснення захисниці Бабкової О. С. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши наведені нею в скарзі доводи, а також вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, так як висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними. 
Ці висновки суду ґрунтуються на сукупності усіх доказів, які спростовують доводи апелянта, викладені ним у апеляційній скарзі.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. 
Так, відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя та на вимогу поліцейських відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.
У протоколі про адміністративне правопорушення містяться дані про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тобто усі обставини, які стосуються події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за наявності яких протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі.
До протоколу про адміністративне правопорушення доданий відеозапис події.
З відеозапису події вбачається, що патрульний автомобіль наближається до автомобіля «ВАЗ» і біля нього вже стоїть водій, з яким поліцейські відразу починають розмову та ставлять йому до провини пересування у темну пору доби з увімкнутим дальнім світлом фар, на що ОСОБА_1 , не заперечуючи свого керування транспортним засобом, каже, що за технічними характеристиками його автомобіля передбачене увімкнення декількох фар одночасно. Протягом усього запису водій ОСОБА_1 жодного разу не спростовує факт керування ним автомобілем, а навпаки, поводить себе, як водій, оскільки надає пояснення з приводу свого керування транспортним засобом, вирішує питання з надання документів (запис з 22.33), а на зауваження поліцейського про його стан, як водія, що має ознаки сп`яніння, пояснює, що повертається з полювання та не хоче проходити огляд, а також те, що «не є ідеальним, але усе добре» (запис з 23.34.35, з 23.22). В автомобілі ВАЗ, крім ОСОБА_1 , інших осіб немає, та на запитання поліцейського про наявність можливості викликати тверезого водія, відповідає, що є така водійка. 
За такого, усі наведені обставини події, які зафіксовані на відеозаписі, свідчать про поведінку ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, що знаходився у стані сп`яніння та на законну вимогу поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому порядку. 
Ці обставини ретельним чином досліджені у суді першої інстанції та їм надана належна оцінка при ухваленні постанови.
Тому посилання захисника на невідповідність відеозапису події не є слушною, оскільки, по-перше, ОСОБА_1 повідомлявся працівниками поліції про здійснення відеозапису, який в подальшому доданий до матеріалів справи; і по-друге, на відеозаписі зафіксовані усі складові події адміністративного правопорушення. 
Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пунктом 1.10 розділу І ПДР України визначається, що водій – це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Отже, враховуючи зазначені норми матеріального права та принцип «заборони суперечливої поведінки», який вимагає від особи діяти добросовісно, суддя першої інстанції, на переконання апеляційного суду, правильно врахував, що у відповідності до статті 251 КУпАП працівниками поліції надана уся сукупність доказів, які свідчать про те, що автомобіль марки «ВАЗ 2106» рухався під керуванням ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, та здійснив вимушену зупинку. 
Так, у відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І та положеннями розділу ІІ Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких записів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).
Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку незгоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки, або бажанні пройти такий огляд лише у медичному закладі.
Натомість ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі. 
При тому мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. 
Наслідком відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Така відмова, за внесеними змінами до статті 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, які є чинними, як на час події, так і на час розгляду справи, фіксується поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису, а за їх відсутності у присутності двох свідків.
Тобто, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.
Твердження апелянтки про тверезість водія, що зафіксована на відеозаписі суперечать, як положенням Інструкції №1452/735, якими компетенцією визначення ознак сп`яніння у водія віднесено до обов`язків працівників поліції, після чого обов`язком водія є проходження такого огляду задля спростування виявлених у нього ознак. 
Тому визначення наявності чи відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння, зокрема, запаху алкоголю з порожнини роту на підставі відеозапису події не є компетенцією адвокатки, особливо за відсутністю 5D-технологій при відеофіксації події за допомогою технічних засобів. 
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з виявленими у нього ознаками сп`яніння підтверджено також під час самої події ним особисто: особистими поясненнями водія у протоколі про адміністративне правопорушення «вину визнаю, більше такого не повториться» (а.с.1); особистими письмовими поясненнями, де він зобов`язується не керувати транспортними засобами до повного витверезіння (а.с.4) та наданими усними поясненнями під час проведення процедури та складення протоколу, що зафіксовано на відеозаписі (а.с.8). 
Таким чином, в матеріалах справи достатньо доказів які свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, а дії працівника поліції, який запропонував пройти такий огляд відповідали вимогам пунктів 1.2-1.3, 1.6-1.7, розділу ІІ зазначеної вище Інструкції. 
Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено водію ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 – адвокатки Бабкової О. С. залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Головуюча                                         О. О. Ямкова