ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року		Справа № 500/6355/24 пров. № А/857/3086/25	

   Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МК БЕТОН ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року (суддя Дерех Н.В., м.Тернопіль, повний текст складено 11 грудня 2024 року), -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МК БЕТОН ПЛЮС» (далі ТОВ) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі Головне управління), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.10.2024 №00138900705 (далі ППР).
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року позов задоволено повністю.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,   неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В доводах апеляційної скарги вказує, що висновок щодо продовження граничних строків розрахунків від 31.07.2024 №4432-09/2190-07 (наказ Міністерства економіки України від 30.07.2024 №18939) (далі Висновок, Мінекономіки відповідно) отримано на термін з 12.07.2024 по 31.07.2024, відтак пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності нараховується за період з 15.06.2024 по 11.07.2024.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав усі законодавчо встановлені та допустимі вимоги, щодо продовження строку розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією. При цьому, оскільки висновок Мінекономіки щодо продовження строків розрахунків за експортною чи імпортною зовнішньоекономічною операцією є індивідуальним юридичним актом, який має зворотну силу в часі та усуває відповідальність за правопорушення, скоєне у минулому, наявні правові підстави для звільнення позивача від відповідальності у вигляді сплати пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ТОВ зареєстроване як платник податку на додану вартість в Головному управлінні. Основним видом економічної діяльності позивача є КВЕД 23.61 - Виготовлення виробів із бетону для будівництва.
Між ТОВ та компанією-виробником «SR PROMETAL IVKOVIC VLADIMIR PR SOPOT» (далі Виробник) укладено зовнішньоекономічний імпортний контракт від 27.11.2023 №27-11/2023-093 (далі Контракт).
Відповідно до пункту 1 розділу 1 вказаного Контракту «Предмет договору», продавець повинен виготовити, продати, передати у власність абсолютно нове обладнання, а покупець повинен купити: позиція 1. Стаціонарна лінія для виробництва бетонних виробів PRO 500... 1 СЕТ HS CODE: 84748090, Ціна - 318520 Євро у відповідності з Проформою Інвойсом від 27.11.2023 №093/. Загальна вартість (Євро): 318520 Євро, загальна сума (Євро) 318520 Євро.
Розділом 2 передбачено, що поставка обладнання за договором здійснюється згідно Умов поставки: FCA SOPOT/SERBIA (Incoterms 2020). 
Відповідно до пункту 6 розділу 4 Контракту, строк поставки складає 4 місяці від підписання договору, і закінчується у березні 2024 року. Сторони погоджують крайній строк передачі обладнання у власність покупця - 27 березня 2024 року.
Листом від 12.07.2024 б/н Виробник повідомив ТОВ про затримку у отриманні певного компоненту або складової частини даної лінії, що не дозволяють у повній мірі та належним чином дотримуватись графіків по її виготовленню.
У зв`язку із цим, сторонами укладено ряд додаткових угод до Контракту, зокрема, від 25.01.2024 №1, від 07.03.2024 №2, від 15.04.2024 №3, від 17.06.2024 №4, від 12.07.2024 №5), в результаті чого сторони обумовили строк поставки обладнання продовжити до 31.07.2024.
Станом на 21.06.2024 ТОВ через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі подало заяву та копії документів для отримання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків.
На виконання умов Контракту, за період, що підлягав перевірці ТОВ перерахувало валютні кошти на загальну суму 342380 євро (18.12.2023 перераховано даному нерезиденту кошти в сумі 100000 євро, 29.01.2024 - 24000 євро, 08.03.2024 – 25000 євро, 25.04.2024 - 147904,68 євро, 01.08.2024 - 45475,32 євро). Товар отримано на загальну суму 342380 євро, що в еквіваленті на дату оформлення митної декларації становить 15615438,23 грн (митна декларація від 20.08.2024 №24UA400040021578U8).
По даному Контракту отримано інформацію ДПС України від 26.07.2024 №21564/7/99-00-07-04-02-07 про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків або строки, визначені у висновках, грошових коштів чи товарів по Контракту станом на 01.07.2024.
На підставі направлення від 11.09.2024 №3441/07-05, виданого Головним управлінням  відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, абзацу 3 підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі ПК), а також наказу Головного управління від 11.09.2024 №1967-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ з питань дотримання вимог валютного законодавства по Контракту за період з 27.11.2023 по 11.09.2024 відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної позапланової виїзної перевірки.
Термін проведення перевірки продовжувався відповідно до абзацу 2 пункту 82.1 статті 82 ПК на підставі наказу Головного управління від 17.09.2024 №2010-п з 18.09.2024 по 19.09.2024.
За результатами проведеної перевірки Головним управлінням складено Акт від 24.09.2024 №12590/19-00-07-05/44107049 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ» (далі Акт) . 
Проведеною перевіркою встановлено такі граничні строки розрахунків по авансових платежах, здійснених за Контрактом, укладеним з Виробником: 18.12.2023 -14.06.2024; 29.01.2024 - 26.07.2024; 08.03.2024 - 03.09.2024; 25.04.2024 - 21.10.2024; 01.08.2024 - 27.01.2025.
Встановлено порушення частини першої, частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» (далі Закон №2473-VIII) та пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України (далі НБУ) «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 №18 (далі Постанова №18) по Контракту.
На підставі Акта, 09.10.2024 Головним управлінням прийнято ППР, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності по Контракту у розмірі 355468,50 грн.
З даного ППР слідує, що ТОВ несвоєчасно отримано Висновок, а саме: при граничному строку поступлення товару на суму 100000 євро (4388500 грн.) - 14.06.2024, висновок щодо продовження строків розрахунків отримано на термін з 12.07.2024 по 31.07.2024, що відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону №2473-VIII тягне за собою нарахування пені в сумі 355468,50 грн за період з 15.06.2024 по 11.07.2024 (27 календарних днів), тобто за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми несвоєчасно отриманого товару за договором в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості (43,885 станом на 15.06.2024). 
Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). Відтак, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК  і частини п`ятої статті 13 Закону №2473-VIII застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 355468,50 грн.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту  19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 згаданого Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 згаданого Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ унормовані  Законом №2473-VIII, який також встановлює відповідальність за порушення валютного законодавства.
Згідно з частиною першою  статті 4 Закону № 2473-VIII  валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього  Закону  заходів захисту.
Пунктом 2 частини першої  статті 12 Закону №2473-VIII  передбачено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такий захід захисту, як встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів .
Стаття 13 Закону №2473-VIII визначає особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Так, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (частина перша статті 13 Закону №2473-VIII).
Згідно з частиною третьою  статті 13 вказаного Закону  у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Правління НБУ постановою від 02.01.2019 №5 затвердило «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» (далі Положення №5).
Згідно із пунктом 21 розділу ІІ вказаного Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Пункт 23 розділу ІІ Положення №5 передбачає, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.
Водночас, 24.02.2022 з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи в період запровадження воєнного стану НБУ прийняв Постанову №18 .
Постановою Правління НБУ від 04.04.2022 №68 Постанову №18 було доповнено, зокрема пунктами наступного змісту: « 142. Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 90 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022»; « 144. Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 142  цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 143  цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 143  цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні».
В подальшому, до пункту 142  Постанови №18 вносились зміни і з 07.06.2022 цифри « 90» було замінено цифрами « 120», а з 07.07.2022 - цифри « 120» замінено цифрами « 180» (постанови Правління НБУ №113, №142 відповідно).
Таким чином, за загальним правилом імпорт товарів має здійснюватися у строки, зазначені у договорах, але не пізніше граничного строку розрахунків, встановленого НБУ, що обчислюється з дня здійснення авансового платежу (попередньої плати). До 05.04.2022 такі граничні строки розрахунків становили 365 календарних днів. З огляду на введення в Україні воєнного стану НБУ змінив граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту. Відповідно до указаних змін у період з 05.04.2022 по 07.06.2022 такі строки становили 90 календарних днів, з 07.06.2022 по 07.07.2022 - 120 календарних днів, з 07.07.2022 - 180 календарних днів. При цьому змінені Постановою №18 строки застосовуються лише до операцій, що здійснені з 05.04.2022.
Відповідно до частини четвертої  статті 13 Закону № 2473-VIII  за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.
Згідно з частиною п`ятою  статті 13 Закону № 2473-VIII  порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із зазначеною статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Отже, законодавством встановлена можливість в індивідуальному порядку продовжити загальновстановлений строк з проведення розрахунків у іноземній валюті за окремими операціями з експорту чи імпорту товарів (послуг), що здійснюються резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів. Таке продовження надається на підставі відповідного висновку Мінекономіки.
Водночас, частина шоста  статті 13 Закону №2473-VIII  передбачає, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Отже, у разі зупинення виконання господарської операції, яке зумовлене виникненням форс-мажорних обставин, зупиняється як перебіг строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, так і нарахування пені на весь період дії форс-мажорних обставин.
«Порядок видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком» затверджений  постановою Кабінету Міністрів України 13.02.2019 №104  (далі  Порядок №104).
Відповідно до пункту другого зазначеного порядку висновок видається Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, а саме:
під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) виробничої кооперації - операціями з постачання сировини, матеріалів, вузлів, деталей, запасних частин, заготовок напівфабрикатів, комплектувальних та інших виробів галузевого і міжгалузевого призначення, що технологічно взаємозв`язані і необхідні для виготовлення кінцевої продукції;
під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) консигнації - операціями з реалізації товарів, відповідно до яких одна сторона (консигнатор) зобов`язується за дорученням іншої сторони (консигнанта) продати протягом визначеного часу дії угоди консигнації за обумовлену винагороду з консигнаційного складу від свого імені товари, які належать консигнанту;
під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) у будівництві - операціями з виробництва та постачання будівельних матеріалів, конструкцій, машин і механізмів, обладнання та матеріалів для виконання необхідних робіт;
під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) тендерної поставки - операціями з постачання товарів, замовлених за результатами міжнародних торгів (тендерів);
під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) гарантійного обслуговування - експортними операціями з постачання товарів та проведення розрахунків частинами після підписання відповідних актів технічного приймання (випробовування, установки, монтажу, налагодження) товарів, а також проведення остаточних розрахунків після закінчення відповідного гарантійного періоду;
під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів;
під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення - операціями з міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України; операціями з постачання природного газу за контрактами з постачальниками природного газу, які здійснює Національна акціонерна компанія  Нафтогаз України, та з транспортування (транзиту) природного газу іноземного власника для його подачі у визначені договором місця (точки) та проведення остаточних розрахунків після підписання відповідних актів.
Цей висновок може бути виданий за зверненням резидента як в межах строку, передбаченого  Законом №2473-VIII  (з врахуванням постанов Правління НБУ), так і після його закінчення. У той же час санкції, передбачені частиною п`ятою  статті 13 Закону № 2473-VIII, підлягають застосуванню при перевищенні строку розрахунку лише у разі відсутності висновку центрального органу з питань економічної політики відносин, продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, а не у випадку несвоєчасного його отримання.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що попередня редакція Порядку №104, яка була чинна на час видання розглядуваного в цій справі Висновку, в своєму пункті 6 передбачала те, що строк продовження розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів обчислюється не раніше одержання Мінекономіки документів.
При цьому Порядок №104 не передбачав строків звернення за наданням висновку Мінекономіки. Тобто подані резидентом для одержання висновку документи могли надійти і після спливу граничних строків розрахунків і, відповідно строк продовження розрахунків обчислюватиметься після їх спливу.
Натомість чинна редакція Порядку №104 усунула зазначений недолік, визначивши, що строк продовження розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів обчислюється з дня закінчення встановленого Національним банком граничного строку розрахунків за операцією з експорту та імпорту товарів aбo строку, установленого відповідно до висновку Мінекономіки, виданого раніше за цією операцією.
Як слідує з матеріалів справи, Виробник повідомив позивача про затримку у поставці товару за Контрактом, що призвело до укладення ряду додаткових угод до Контракту, зокрема, від 25.01.2024 №1, від 07.03.2024 №2, від 15.04.2024 №3, від 17.06.2024 №4, від 12.07.2024 №5), в результаті чого сторони обумовили строк поставки обладнання продовжити до 31.07.2024.
У зв`язку з цим, станом на 21.06.2024 ТОВ через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мін в електронній формі подало заяву та копії документів для отримання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків.
Для підтвердження наявності підстав застосування абзацу першого частини четвертої та абзацу першого частини шостої  статті 13 Закону № 2473-VIII  під час проведення перевірки позивач надав контролюючому органу Висновок, яким продовжено граничні строки розрахунків за Контрактом по сумі 100000 євро, з 12.07.2024 до 31.07.2024; по сумі 24000 євро, з 12.07.2024 до 31.07.2024. 
Крім того, позивач надав сертифікат від 20.09.2024 №2600-24-1758 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий Івано-Франківською Торгово-промисловою палатою відповідно до листа від 20.09.2024 №189-09/24, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): акт агресії щодо України з боку російської федерації, введення воєнного стану на території України, що спричинило перешкоди щодо своєчасного виконання зобов`язання з поставки та ввезення імпортованого товару на митну територію України щодо обов`язку (зобов`язання). Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання  25.07.2024, дата закінчення  16.08.2024.
При цьому, як стверджує відповідач, Висновок на продовження строків розрахунків за вказаним Контрактом за період з 15.06.2024 по 11.07.2024 відсутній.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні цієї справи обгрунтовано та правильно застосував правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 16 травня 2024 року в справі № 380/17885/22.
Так, Верховний суд, при перевірці висновку судів попередніх інстанцій про наявність підстав для подовження/зупинення граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією позивача з «Umbra Packaging S.r.l.» за період з 25.03.2022 по 17.05.2022, що не охоплений висновками Мінекономіки щодо продовження граничних строків розрахунків вказав, що висновок Мінекономіки щодо продовження строків розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією, як індивідуальний правовий акт, виданий для збільшення встановлених законодавством строків розрахунків, який усуває відповідальність за правопорушення, скоєне у минулому, та має зворотну силу в часі та звільняє позивача від відповідальності у вигляді сплати пені, а тому доводи апелянта щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення через відсутність такого висновку за спірний період є безпідставними.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 813/6485/14, від 10 квітня 2020 року у справі № 810/1221/16, від 5 січня 2021 року у справі № 804/828/16, від 29 січня 2021 року у справі № 801/9330/13-а.
Також у постанові від 4 грудня 2018 року у справі № 813/6485/14 Верховний Суд зазначав і про те, що висновок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, який виданий вже після перевищення законодавчо встановленого строку розрахунків ретроспективно звільняє від відповідальності у вигляді сплати пені. Відповідальність за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності настає лише за встановлене порушення строку після закінчення дії рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про продовження строків розрахунків.
Отже, з огляду на наявність у позивача Висновку, виданого після перевищення граничного строку розрахунків, але такого, що має зворотну силу та ретроспективно звільняє від відповідальності у вигляді сплати пені, як це підтверджено правовими висновками Верховного Суду у подібних правовідносинах, підстави для нарахування позивачу пені відсутні.
В ситуації, що склалася, відповідальність за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності може настати лише за встановлене порушення строку після закінчення дії рішення (висновків) Мінекономіки про продовження строків розрахунків.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірне ППР є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	С. М. Кузьмич