ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19270/22                                              Головуючий у І інстанції - Леонтович А.М.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 березня 2025 року                                                                                           м. Київ
          
        Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                        суддів:                 Бужак Н.П., Василенка Я.М.,

                           при секретарі:                 Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, - 

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного антикорупційного бюро України, в якому просив:
- скасувати наказ № 1367-н від 30.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 , Детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації, дисциплінарного стягнення у вигляді догани за вчинення дисциплінарних проступків на підставі п. 5 ч. 2       ст. 65 Закону України «Про державну службу» згідно п.п. 1, 2 Витягу з Висновку Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від 23 вересня        2022 року № 84;
- скасувати наказ № 1368-н від 30.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 , Детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за вчинення дисциплінарних проступків на підставі п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» згідно п. 3 Витягу з Висновку Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від 23 вересня  2022 року № 84;
- скасувати наказ № 1380-н «Про припинення державної служби та звільнення                         ОСОБА_1 » від 04.10.2022 та наказ № 1450-н від 17.10.2022 «Про внесення змін до наказу від 04.10.2022 № 1380-н «Про припинення державної служби та звільнення», якими припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 17.10.2022 з посади Детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації, за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»;
- поновити ОСОБА_1 на державній службі в Національного антикорупційного бюро України на посаді Детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації 17.10.2022;
- стягнути з Національного антикорупційного бюро України на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 2693,67грн, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань згідно ст. 54 Закону України «Про державну службу», середній заробіток за час неповного розрахунку при звільненні у розмірі 42 699,30грн;
- стягнути з Національного антикорупційного бюро України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період за період з 18.10.2022 по 04.11.2022 в розмірі 42699,30грн, з урахуванням збільшення на день прийняття рішення.
Позовні вимоги мотивовано тим, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани здійснено в порушення ч. 2 ст. 74 Закону України «Про державну службу», оскільки Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що в ході розслідування не здобуто достатніх доказів того, що в діях Позивача наявні проступки при виконанні службових обов`язків та доручень керівництва.
Відповідач не довів вчинення правопорушення та не врахував положення ч. 1 ст. 69 Закону України «Про державну службу», що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця.
Пошук своїх даних в Єдиному державному демографічному реєстрі здійснював для перевірки коректності роботи системи, в діях Позивача відсутній приватний (особистий) інтерес, Відповідач не врахував відсутність будь-яких наслідків від проступку, позитивну оцінку за попередні роки служби.
Отримані дані про детективів ним були використані у службових інтересах.
Щодо ухвал суду у справі № 760/10362/21, то ухвали наявні у нього і знаходяться у відкритому доступі, його батько їх отримував, інформація що після перегляду ухвал Позивач передав її адвокату свого батька не відповідає дійсності, оскільки Позивач пояснень такого змісту перед Дисциплінарною комісією не давав, а належних доказів цього факту Відповідачем в ході службового розслідування отримано не було.
Також наголошено, що Відповідачем порушено процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки: службове розслідування вийшло за межі, встановлені згідно наказу про проведення службового розслідування; до участі у проведенні службового розслідування було залучено Джана P.M. з яким у Позивача є конфлікт; висновок службового розслідування складено поза межами місячного строку; пропущено строк притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі.
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
21.04.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи № 640/19270/22.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року прийнято адміністративну справу № 640/19270/22 до провадження та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Національного антикорупційного бюро України № 1367-н від 30.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 , Детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації, дисциплінарного стягнення у вигляді догани за вчинення дисциплінарних проступків на підставі п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» згідно п.п. 1, 2 Витягу з Висновку Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від 23.09.2022 № 84.
У задоволенні решти адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Отже, оскільки Позивач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, представників Сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.12.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду Детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України на підставі Розпорядження № 472-р.
Згідно доповідної записки Керівника Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України Джана P.M. від 15.07.2022 № 06/10398-02 стосовно невиконання, несвоєчасного та неякісного виконання службових обов`язків, вимог посадової інструкції, Кодексу професійної етики працівників Національного антикорупційного бюро України та Закону України «Про державну службу» Детективом Відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації ОСОБА_1 , було повідомлено Т.в.п Директора Національного антикорупційного бюро України Гізо Углаві, що Детективом Відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації ОСОБА_1 систематично не виконуються передбачені посадовою інструкцією детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації, обов`язки/функції, завдання/доручення безпосереднього керівника та Керівника Управління аналітики та обробки інформації.
На підставі наведеного Керівник Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України Джан Pаджамі запропонував надати доручення Управлінню внутрішнього контролю дати правову оцінку діям (або бездіяльності) ОСОБА_1 , який має всі ознаки відкритого саботажу роботи, та розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, зокрема в частині за:
- невиконання запитів детективів ГПД;
- невиконання доручень безпосереднього керівника та Керівника Управління аналітики та обробки інформації;
- несвоєчасне виконання доручень/завдань безпосереднього керівника та Керівника Управління аналітики та обробки інформації;
- відмову доповідати про результати роботи на вимогу безпосереднього керівника та Керівника Управління аналітики та обробки інформації;
- відмову доповідати про орієнтовні(планові) терміни виконання доручень/завдань;
- відмову надавати матеріали на вимогу безпосереднього керівника;
-видалення матеріалів, підготовлених на виконання запитів та доручень, що унеможливлює належну перевірку для виявлення помилок та недоопрацювань, та подальшого доопрацювання;
- приховування від безпосереднього керівника та Керівника Управління аналітики та обробки інформації фактичного стану виконання роботи та проблем.
Також, Т.в.п Директора Національного антикорупційного бюро України Гізо Углаві було подано доповідну записку від Керівника Управління внутрішнього контролю Осипчука P.C. від 26.07.2022 № 13/10952-02 стосовно необхідності призначення службового розслідування, в якій зазначено, що до Управління внутрішнього контролю Національного бюро для розгляду надійшла доповідна записка Керівника Управління аналітики та обробки інформації Національного бюро Джана Р.М. від 15.07.2022 № 06/10398-02 щодо неналежного виконання службових обов`язків детективом відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації ОСОБА_1 .
Зі змісту вказаної службової записки вбачається, що ОСОБА_1 систематично не виконуються передбачені посадовою інструкцією детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації, обов`язки/функції, завдання/доручення безпосереднього керівника та Керівника Управління аналітики та обробки інформації Національного бюро.
До змісту вказаної службової записки долучено перелік із 49 запитів на проведення інформаційно-аналітичної роботи, які ОСОБА_1 не виконано. При цьому у доповідній записці зазначаються факти невиконання завдань та доручень безпосереднього керівника, а також Керівника Управління.
Окрім того, 26.07.2022 за № 06/10935-13 до Управління внутрішнього контролю Національного бюро надійшла службова записка Управління аналітики та обробки інформації Національного бюро, згідно якої у поточному році ОСОБА_1 не виконано 58 запитів на проведення інформаційно-аналітичної роботи.
Таким чином, в діях та/або бездіяльності ОСОБА_1 можуть вбачатись ознаки невиконання чи неналежного виконання працівником своїх службових обов`язків, а також невиконання завдань та доручень керівників.
3 огляду на викладене, Керівник Управління внутрішнього контролю Осипчук P.C. просив провести службове розслідування за вказаними у доповідній записці Джана Р.М. фактами.
Наказом Директора Національного антикорупційного бюро України від 26.07.2022         № 121-А «Про проведення службового розслідування» вирішено провести службове розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків Позивачем, на підставі доповідної записки Керівника Управління внутрішнього контролю Осипчука P.C.                     № 13/10952-02 від 26.07.2022, доповідної записки Керівника Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України Джана P.M. від 15.07.2022 № 06/10398-02.
За результатами проведеного службового розслідування, 23.09.2022 Дисциплінарною комісією Національного антикорупційного бюро України складено висновок № 84 (т. 1,       а.с. 51-99), відповідно до якого:
- в бездіяльності Позивача в наслідок невиконання окремих доручень керівництва немає дисциплінарного проступку у вигляді невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків,
- в діях Позивача внаслідок виконання окремих доручень керівництва з порушенням терміну їх виконання немає дисциплінарного проступку,
- в діях Позивача наявний дисциплінарний проступок передбачений п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» у вигляді використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.
Дисциплінарною комісією вирішено рекомендувати Т.в.п. Директору Національного антикорупційного бюро України застосувати до Позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з Національного антикорупційного бюро України.
26.09.2022 року Т.в.п. Директора Національного антикорупційного бюро України резолюцією доручив видати відповідні накази: про догану згідно п. 1, 2 Висновку Дисциплінарної комісії; про звільнення згідно п. 3 Висновку.
Відповідно до Наказу «Про застосування дисциплінарного стягнення до детектива Національного бюро відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_1 » від 30 вересня 2022 року № 1367-н, керуючись пунктом 10 частини 1 статті 8, частиною 3 статті 28 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», пунктом 2 частини 1 статті 66, частинами 10, 11 статті 69 Закону України «Про державну службу», абзацом третім пункту 27 Положення про Дисциплінарну комісію Національного антикорупційного бюро України, затвердженого наказом Директора Національного бюро від 19.04.2022 № 186 (із змінами), на підставі резолюції та витягу з висновку Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від 23.09.2022 № 84, зареєстрованого в СЕД «АСКОД» 26.09.2022 за № 25/16148-00, застосовано до Детектива Національного бюро відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_1 внаслідок вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» у вигляді невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень за порушення ст.ст. 4, 8, 9 Закону України «Про державну службу», положень Кодексу професійної етики працівників Національного антикорупційного бюро України, затвердженого наказом Директора Національного бюро від 01.09.2016 № 242 (принципи етичної поведінки: законність, професіоналізм та відповідальність; стандарти етичної поведінки, «Авторитет, повага та ввічливість», «Накази та вказівки»), Правил внутрішнього службового розпорядку державних службовців Національного антикорупційного бюро України, затверджених загальними зборами (конференцією) державних службовців 23.06.2021 № 1 та погоджених Директором Національного бюро 23.06.2021, п.п. 140, 153, 161 Інструкції з діловодства у Національному антикорупційному бюро України, затвердженої наказом Директора Національного бюро від 19.02.2019 № 26, які визначені в пунктах 1, 2 витягу з висновку Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від 23.09.2022 № 84, дисциплінарне стягнення у виді догани.
Відповідно до Наказу «Про застосування дисциплінарного стягнення до детектива Національного бюро відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_1 » від 30 вересня 2022 року № 1368-н, керуючись пунктом 10 частини 1 статті 8, частиною 3 статті 28 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», частиною 2 статті 65, пунктом 4 частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу», за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 9 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» у вигляді використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб та наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог пункту 3 частини 2 статті 13 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», статей 4, 8 Закону України «Про державну службу», частини 1 статті 39, частини 1 статті 42, частини 1 статті 43 Закону України «Про запобігання корупції», положень Кодексу професійної етики працівників Національного антикорупційного бюро України, затвердженого наказом Директора Національного бюро від 01.09.2016 № 242 (принципи етичної поведінки: законність, професіоналізм та відповідальність; стандарти етичної поведінки «Доброчесність», «Неупередженість», «Інформація»), Правил внутрішнього службового розпорядку державних службовців Національного антикорупційного бюро України, затверджених загальними зборами (конференцією) державних службовців 23.06.2021 № 1 та погоджених Директором Національного бюро 23.06.2021, застосовано до Детектива Національного бюро відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_1 за пунктом 3 витягу з висновку Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від 23.09.2022 № 84, дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби.
Наказом «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » від            04 жовтня 2022 року № 1380-Н, відповідно до пункту 4 частини 1, частини 5 статті 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 , керуючись пунктом 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», припинено державну службу та звільнено Позивача 10 жовтня 2022 року з посади детектива Національного бюро відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 9 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» у вигляді використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, пункт 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».
Наказом «Про внесення змін до наказу Тимчасово виконуючого повноваження Директора Національного антикорупційного бюро України від 04.10.2022 № 1380-Н «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » від 11 жовтня 2022 року                 № 1421-Н змінено дату припинення державної служби та звільнення Позивача на 13 жовтня 2022 року на підставі листка непрацездатності від 08.10.2022 року.
Наказом «Про внесення змін до наказу Тимчасово виконуючого повноваження Директора Національного антикорупційного бюро України від 04.10.2022 № 1380-Н «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » від 17 жовтня 2022 року                 № 1450-Н змінено дату припинення державної служби та звільнення Позивача на 17 жовтня 2022 року на підставі листка непрацездатності від 13.10.2022 року.
Вважаючи Накази про застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляду догани та звільнення, припинення державної служби протиправними, а свої права порушеними, останній звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Дисциплінарна комісія за наслідком проведеного службового розслідування не встановила наявності в діях ОСОБА_1 невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків, актів, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, в діях Позивача відсутній склад правопорушення передбачений       п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани, оскільки останній прийнято всупереч Висновку, якого дійшла Дисциплінарна комісія, оскільки в діях Позивача в частині невиконання/неналежного виконання розпоряджень керівництва не було встановлено факту дисциплінарного порушення. 
Разом з тим, надаючи оцінку всім встановленим у справі обставинам, враховуючи ті, що встановлені в ході службового розслідування та викладені у висновку дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України № 84 від 23 вересня 2022 року суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідачем доведено наявність в діях          ОСОБА_1 ознак використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, а отже підстав для визнання неправомірним та скасування наказу № 1368-н від 30.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 , Детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за вчинення дисциплінарних проступків на підставі п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» відсутні.
Також, судом першої інстанції перевірено матеріали дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 на предмет дотримання процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності за наслідком чого дійшов висновку про дотримання суб`єктом призначення встановленого законодавством порядку притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані накази Відповідача: № 1368-н від 30.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за вчинення дисциплінарних проступків на підставі п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»; № 1380-н від 04.10.2022 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », та наказ № 1450-н від 17.10.2022 «Про внесення змін до наказу від 04.10.2022 № 1380-н «Про припинення державної служби та звільнення» є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки судом визнано законними накази Відповідача № 1368-н від 30.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та наказ № 1380-н від 04.10.2022 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », відсутні підстави для задоволення вимог про поновлення ОСОБА_1 на державній службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Стосовно позовних вимог в частині стягнення з Відповідача заборгованості по заробітній платі, матеріальній допомозі для вирішення соціально-побутових питань та середнього заробітку за час неповного розрахунку при звільненні, суд першої інстанції встановив, що проведення Відповідачем повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 підтверджується: службовими записками Керівника Управління бухгалтерського обліку та звітності Національного антикорупційного бюро України від 23.11.2022 за № 07/485-10 та  від 25.11.2022 за № 07/488-10, а також довідкою про заробітну плату (дохід) виданою Керівником Управління бухгалтерського обліку та звітності Національного антикорупційного бюро України вих. № 03-188/23344 від 23.11.2022.
Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідачем своєчасно та в повному обсязі проведено всі нарахування заробітної плати належної Позивачу при звільнені за період роботи з 01.10.2022 по 17.10.2022, а саме: оплату за 1 робочий день жовтня 2022 року, і 12 календарних днів тимчасової непрацездатності та грошову компенсацію за невикористані ним дні щорічної основної оплачуваної відпустки та щорічної додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби за 20 календарних днів, тому позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню також не підлягають. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині та при розгляді апеляційної скарги вказує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Правові основи організації та діяльності Національного антикорупційного бюро України визначає Закон України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 року № 1698-VII (далі - Закон № 1698-VII).
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 10 Закону № 1698-VII до працівників Національного бюро належать особи, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб начальницького складу, державних службовців та інших працівників, які працюють за трудовими договорами в Національному бюро.
Частиною 5 ст. 10 Закону № 1698-VII передбачено, що на службу до Національного бюро приймаються на конкурсній, добровільній, контрактній основі громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.
Згідно з ч. 7 ст. 10 Закону № 1698-VII трудові відносини працівників Національного бюро регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На спеціалістів Національного бюро, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади спеціалістів Національного бюро відносяться до відповідних категорій посад працівників апарату міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, їх територіальних органів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 3 частини 2 ст. 13 Закону № 1698-VII працівники Національного бюро не мають права використовувати Національне бюро, його працівників та майно у партійних, групових чи особистих інтересах.
Статтею 20 Закону № 1698-VII визначено, що працівники Національного бюро самостійно приймають рішення в межах своїх повноважень. Вони зобов`язані відмовитися від виконання будь-яких наказів, розпоряджень або вказівок, які суперечать законодавству, а також вжити інших заходів, передбачених законом.
Працівники Національного бюро за свої протиправні дії чи бездіяльність несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону № 1698-VII працівник Національного бюро, якому стала відома інформація про протиправні дії чи бездіяльність іншого працівника Національного бюро, зобов`язаний негайно повідомити про це Директора Національного бюро та підрозділ внутрішнього контролю Національного бюро.
Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону № 1698-VII підстави для притягнення працівника Національного бюро до дисциплінарної відповідальності:
- невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків;
- незаконне розголошення інформації з обмеженим доступом, яка стала відомою працівнику у зв`язку з виконанням його повноважень;
- порушення встановленого законом порядку і строків подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
- публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості;
- негативні результати перевірки на доброчесність або моніторингу способу життя працівника;
- інші підстави, передбачені Законом України «Про державну службу» для працівників Національного бюро, які є державними службовцями, або Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України для працівників Національного бюро, які є особами начальницького складу.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 889-VIII державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;                           2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;                          3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Пунктом 10 частини 1 статті 2 Закону № 889-VIII передбачено, що службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону № 889-VIII державна служба здійснюється з дотриманням принципу доброчесності - спрямованості дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.
Статтею 8 Закону № 889-VIII передбачено, що державний службовець зобов`язаний:
- дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
- дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;
- поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;
- з повагою ставитися до державних символів України;
- обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;
- забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;
- сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);
- виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;
- додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;
- запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;
- постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;
- зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;
- надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Статтею 9 Закону № 889-VIII визначено, що державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки, чи особі, визначеній у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Під час виконання своїх обов`язків державний службовець не зобов`язаний виконувати доручення працівників патронатної служби.
Наказ (розпорядження), доручення має містити конкретне завдання, інформацію про його предмет, мету, строк виконання та особу, відповідальну за виконання.
Наказ (розпорядження) має бути письмовим, а доручення може бути письмовим або усним.
Якщо державний службовець отримав наказ (розпорядження), доручення не від безпосереднього керівника, а від керівника вищого рівня, він зобов`язаний повідомити про це безпосереднього керівника.
Наказ (розпорядження), доручення може бути скасовано керівником, який його видав, а також керівником вищого рівня або органом вищого рівня.
Державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов`язаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобов`язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення.
Якщо державний службовець виконав наказ (розпорядження), доручення, визнані у встановленому законом порядку незаконними, і не вчинив дій, зазначених у частині шостій цієї статті, він несе відповідальність за своє діяння відповідно до закону.
Керівник у разі отримання вимоги державного службовця про надання письмового підтвердження наказу (розпорядження), доручення зобов`язаний письмово підтвердити або скасувати відповідний наказ (розпорядження), доручення в одноденний строк.
У разі неотримання письмового підтвердження у зазначений строк наказ (розпорядження), доручення вважається скасованим.
Згідно з частиною 1 статті 62 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.
Відповідно до статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.
Згідно з частиною 1 статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Відповідно до частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарними проступками є: порушення правил етичної поведінки державних службовців; дії, що шкодять авторитету державної служби; невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.
Згідно з частиною 2 статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.
Відповідно до частини 3 статті 77 Закону № 889-VIII якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).
Частиною 1 статті 69 Закону № 889-VIII визначено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).
Згідно з частиною 5 статті 77 Закону № 889-VIII пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Отже, пропозиція чи подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення, але не є обов`язковими для прийняття аналогічного рішення.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» № 1698-VII Закон України «Про Кабінет Міністрів України», Закон України «Про центральні органи виконавчої влади» та інші нормативно-правові акти, що регулюють діяльність органів виконавчої влади, а також Закон України «Про державну службу» застосовуються до Національного бюро, його службовців, осіб начальницького складу та інших працівників в частині, що не суперечить цьому Закону. У разі колізій між нормами цього Закону та інших законів і нормативно-правових актів, застосовуються норми цього Закону.
Таким чином, Закон України «Про Національне антикорупційне бюро України є спеціальним Законом, який визначає правові основи організації та діяльності Національного антикорупційного бюро України, а відтак при здійсненні організації та діяльності останнього слід застосовувати його норми.
Так, відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 1698-VII для розгляду питань застосування дисциплінарних стягнень до працівників Національного бюро утворюється Дисциплінарна комісія у складі п`яти осіб. До складу Дисциплінарної комісії входять дві особи, визначені Радою громадського контролю при Національному бюро.
Згідно з частиною 2 статті 28 Закону № 1698-VII дисциплінарна комісія на підставі службового розслідування, яке проводиться підрозділом внутрішнього контролю, складає висновок про наявність чи відсутність у діях працівника Національного бюро дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності з визначенням рекомендованого виду дисциплінарного стягнення.
Відповідно до частини 3 статті 28 Закону № 1698-VII рішення про застосування дисциплінарного стягнення на підставі висновку Дисциплінарної комісії приймає Директор Національного бюро.
Частиною 1 статті 27 Закону № 1698-VII встановлено, що з метою попередження, виявлення та розслідування правопорушень у діяльності працівників Національного бюро у складі його центрального управління діє підрозділ внутрішнього контролю. Рішенням Директора Національного бюро у складі територіальних управлінь Національного бюро можуть створюватися підрозділи внутрішнього контролю. Підрозділи внутрішнього контролю підпорядковуються безпосередньо Директору Національного бюро.
Підрозділ внутрішнього контролю Національного бюро, зокрема має такі обов`язки: запобігання вчиненню правопорушень працівниками Національного бюро згідно з вимогами законів України «Про запобігання корупції» та «Про державну службу»; перевірка інформації, що міститься у зверненнях фізичних та юридичних осіб, засобах масової інформації, інших джерелах, у тому числі отриманої через спеціальну телефонну лінію, сторінку в мережі Інтернет, засоби електронного зв`язку Національного бюро, щодо причетності працівників Національного бюро до вчинення правопорушень; проведення службового розслідування стосовно працівників Національного бюро (п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 27 Закону № 1698-VII).
Згідно з частиною 6 статті 27 Закону № 1698-VII порядок діяльності та повноваження підрозділів внутрішнього контролю Національного бюро визначаються положенням, яке затверджується Директором Національного бюро.
Механізм проведення службового розслідування стосовно працівників Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро) - осіб начальницького складу, державних службовців та інших працівників, які працюють за трудовими договорами в Національному бюро визначено Інструкцією «Про порядок проведення службового розслідування стосовно працівників Національного антикорупційного бюро України», затвердженою наказом Директора Національного антикорупційного бюро України від              23 жовтня 2015 року № 4 (далі - Інструкція № 4).

Відповідно до пунктів 3, 4, 6 Інструкції № 4 службове розслідування відносно працівників Національного бюро проводяться Управлінням внутрішнього контролю Національного бюро. До проведення службового розслідування, у разі необхідності, можуть залучатись працівники інших структурних підрозділів Національного бюро. До участі у проведенні службового розслідування не повинні залучатися особи, якщо обставини свідчать про їх особисту зацікавленість у результатах розслідування, або якщо таке залучення може призвести до виникнення конфлікту інтересів у зазначених осіб.
Рішення про проведення службового розслідування оформлюється наказом Директора Національного бюро, в якому зазначається:
- підстава проведення службового розслідування;
- прізвище, ім`я, по батькові особи, щодо якої проводиться службове розслідування та її посада;
- мета проведення службового розслідування;
- підрозділи Національного бюро або конкретні особи, яких уповноважено на проведення службового розслідування.
Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.
Завершення службового розслідування визначається датою затвердження висновку службового розслідування.
Згідно з п. 11 Інструкції № 4, зокрема у разі встановлення в ході службового розслідування в діях працівника Національного бюро дисциплінарного проступку, висновок та матеріали службового розслідування протягом трьох діб з дня його затвердження передаються Дисциплінарній комісії Національного бюро.
Відповідно до пунктів 13, 14 Інструкції № 4 Дисциплінарна комісія на підставі матеріалів службового розслідування складає висновок про наявність чи відсутність у діях працівника Національного бюро дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності з визначенням рекомендованого виду дисциплінарного стягнення.
Рішення про застосування дисциплінарного стягнення на підставі висновку Дисциплінарної комісії приймає Директор Національного бюро. Зазначене рішення може бути оскаржено до суду.
Щодо адміністративного позову в частині визнання протиправним та скасування наказу № 1367-н від 30.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 , Детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації, дисциплінарного стягнення у вигляді догани за вчинення дисциплінарних проступків на підставі п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» згідно п. п. 1, 2 Витягу з Висновку Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від 23.09.2022 № 84, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Наказом Тимчасово виконуючого обов`язки Директора Національного антикорупційного бюро України від 30.09.2022 № 1367-Н Позивачу було оголошено догану за вчинення дисциплінарних проступків, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» у вигляді невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень.
Підстава видання Наказу - п. п. 1, 2 Витягу з Висновку Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від 23.09.22 № 84.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Разом із тим, згідно п. п. 1, 2 Висновку Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від 23.09.2022 року № 84 в резолютивній частині Дисциплінарна комісія дійшла висновку про відсутність у діях Позивача складу дисциплінарного порушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII у вигляді невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень.
Предметом розгляду дисциплінарної комісії були обставини, зазначені у доповідній записці Керівника Управління аналітики та обробки інформації Національного бюро   Джана P.M. , який зазначив про неналежне виконання своїх службових обов`язків Позивачем.
Дисциплінарна комісія зазначила, що матеріалами службового розслідування не підтверджено, що Позивач не виконав чи не належним чином виконав доручення керівництва, надані в межах компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства України.
Також Дисциплінарна комісія вказала, що в ході розслідування не було здобуто достатніх доказів того, що у діях Позивача наявні проступки при виконанні службових обов`язків та доручень керівництва.
Враховуючи, що Дисциплінарна комісія за наслідком проведеного службового розслідування не встановила наявності в діях ОСОБА_1 невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків, актів, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях Позивача відсутній склад правопорушення, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани, оскільки останній прийнято в супереч Висновку, якого дійшла Дисциплінарна комісія та в порушення ч. 2 ст. 74 Закону України «Про державну службу», оскільки в діях Позивача в частині невиконання/неналежного виконання розпоряджень керівництва не було встановлено факту дисциплінарного порушення, з чим погоджується і колегія суддів.
Щодо адміністративного позову в частині оскарження наказів Відповідача: № 1368-н від 30.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за вчинення дисциплінарних проступків на підставі п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»; № 1380-н від 04.10.2022 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », та наказ № 1450-н від 17.10.2022 «Про внесення змін до наказу від 04.10.2022 № 1380-н «Про припинення державної служби та звільнення», колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб. 
Як вбачається з Висновку службового розслідування, в ході службового розслідування Управлінням внутрішнього контролю Національного бюро отримано інформацію з Міністерства внутрішніх справ, Державної міграційної служби, Міністерства юстиції України за 2022 рік щодо формування пошукових запитів ОСОБА_1 , за результатами якого установлено таке.
Відповідно до листа ДП «Інформаційні судові системи» від 16.08.2022 № 266/10349-00 ОСОБА_1 з використанням права повного доступу упродовж року здійснював пошук судових рішень за такими пошуковими словами, як - « ОСОБА_6 », після чого здійснив перегляд ухвал Солом`янського районного суду міста Києва від 29.04.2021 у справі № 760/10362/21 та ухвали Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.11.2021 у справі № 760/10362/21.
Згідно з ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.04.2022 у справі         № 760/10362/21 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів.
Відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 29.04.2022 у справі № 760/10362/21 заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову в справі за позовом         ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення коштів задоволено частково - заборонено відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно ухвали Першої судової палати Касаційного цивільного суду від у справі              № 760/10362/21 останній розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_8 - адвоката Коробка Д.В. на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29.04.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 27.09.2021 за заявою ОСОБА_7 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення коштів.
Відповідно до листа Державної міграційної служби від 16.08.2022 № 029/10331-00 ОСОБА_1 з використанням прав повного доступу здійснено запит у Єдиному демографічному реєстрі 29.04.2022 о 16 год. 17 хв. за пошуковими словами «ОСОБА_1», 13.04.2022 о 09 год. 33 хв. за пошуковими словами « ОСОБА_10 », о 09 год. 33 хв. - « ОСОБА_10 », о 09 год. 32 хв. « ОСОБА_12 », 10.04.2022 о 18 год. 03 хв. « ОСОБА_1 », 19.03.2022 об              11 год. 04 хв. - « ОСОБА_1 ». 
Згідно з листом Міністерства юстиції України від 19.08.2022 № 022/10555-00 ОСОБА_1 здійснено на правах повного доступу запит до Державного реєстру актів цивільного стану 06.04.2022 о 16 год. 36 хв, 06.04.2022 о 16 год. 49 хв. та о 13 год. 41 хв. за такими пошуковими параметрами: « ОСОБА_6 ».
Так будучи опитаним 25.08.2022 додатково ОСОБА_1 пояснив, що упродовж 2022 року він здійснював користування інтегрованою інформаційно- пошуковою системою МВС України «АРМОР». На запитання, під чиїм логіном та паролем опитуваний входив до вказаної ІПС, останній повідомив, що під своїм.
На запитання, ким опитуваному доводиться ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , останній повідомив, що ніким не доводяться.
На запитання, ким йому доводиться ОСОБА_6 , опитуваний повідомив, що це його батько.
На запитання: у зв`язку з чим та на підставі чого ОСОБА_1 здійснював перегляд на правах повного доступу у Єдиному реєстрі судових рішень 23.05.2022 таких судових рішень: ухвал Солом`янського районного суду від 29.04.2021 у справі                          № 760/10362/21, ухвали Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.11.2021 у справі № 760/10362/21, учасником судового розгляду яких був ОСОБА_6 , а також ухвал Верховного Суду України від 27.01.2010 у справі № 6-2012св09, від 26.01.2009 у справі № 6-2012ск09, від 01.04.2009 у справі № 6-2012св09, учасниками розгляду яких були ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , опитуваний повідомив, що йому потрібно було зробити копії судових рішень щодо свого батька з власної ініціативи. Стосовно ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 пояснив, що вони не є його родичами та він знайшов вказані судові рішення, шукаючи судові рішення стосовно свого батька.
На запитання, на якій підставі та у зв`язку з чим опитуваний з використанням прав повного доступу здійснив запит у Єдиному демографічному реєстрі 29.04.2022 о 16 год.         17 хв. за пошуковими словами « ОСОБА_1 », 13.04.2022 о 09 год. 33 хв. за пошуковими словами « ОСОБА_10 », о 09 год. 33 хв. - « ОСОБА_10 », 13.04.2022 о 09 год. 32 хв. « ОСОБА_12 », 10.04.2022 о 18 год. 03 хв. - « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 об 11 год. 04 хв. - « ОСОБА_1 », опитуваний пояснив, що стосовно пошуку за пошуковими даними « ОСОБА_1 », то це він перевіряв, чи працює взагалі система. А щодо пошуку за даними детективів Національного бюро ОСОБА_12 та ОСОБА_10 - йому потрібен був їх номер телефону.
На запитання, на якій підставі та у зв`язку з чим опитуваний здійснив на правах повного доступу запит до Державного реєстру актів цивільного стану 06.04.2022 о 16 год.        36 хв, 06.04.2022 о 16 год. 49 хв. та 07.04.2022 о 13 год. 41 хв. за такими пошуковими параметрами: « ОСОБА_6 », ОСОБА_1 повідомив, що вказані пошукові дані « ОСОБА_6 » він ввів з метою перевірити, чи адекватно працює база даних.
На запитання, як потім використана опитуваним отримана на правах повного доступу інформація з указаних інформаційних баз даних стосовно себе, свого батька та інших детективів Національного бюро, ОСОБА_1 пояснив, що стосовно себе він не використовував отриману інформацію. Стосовно детективів Національного бюро - він зателефонував за виявленими в базі номерами. Щодо судових рішень стосовно його батька, то знайдену інформацію він повідомив адвокату свого батька, здається, телефоном.
На запитання, у зв`язку з чим опитуваним не дотримано вимоги законодавства, Позивач повідомив, що йому терміново потрібна була повна інформація по судовим рішенням стосовно його батька. Вказані пояснення підписані особисто ОСОБА_1 поаркушно з метою запобігання їх фальсифікацій.
ОСОБА_1 надано заперечення на висновок службового розслідування, відповідно до яких він окремо пояснив, що з власної ініціативи здійснив пошук у ЄДРСР рішень по своєму батькові з метою перевірки інформації, яка раніше вже була йому відома. Ці рішення фізично знаходяться у його батька, однак він перебуває на фронті та захищає країну, відтак у нього з ним немає постійного зв`язку. Наголосив, всупереч раніше наданим поясненням, що ним ця інформація не розголошувалась та ніяким чином не використовувалась.
З висновку Дисциплінарної комісії також вбачається, що у березні 2022 працівник Управління внутрішнього контролю Національного бюро ОСОБА_19 звертався до   ОСОБА_1 , якого випадково зустрів на коридорі, про допомогу в ідентифікації родичів та знаходження їх мобільних телефонів, бо люди перебували на окупованій території і з ними не було зв`язку. Через 20 хв. ОСОБА_1 надав ОСОБА_19 номери телефонів    ОСОБА_21 і ОСОБА_22 . За даним фактом не проводилося службове розслідування, однак доповідну записку та у подальшому матеріали перевірки було надіслано до Дисциплінарної комісії для врахування під час розгляду матеріалів службового розслідування.
З наведеного вбачається, що працівник Національного бюро ОСОБА_1 в приватних інтересах 13.04.2022 зробив запит у відповідних базах даних по детективу Національного бюро ОСОБА_12 та детективу Національного бюро ОСОБА_10 з метою пошуку їхніх телефонів. Такий доступ йому не було надано для використання пошуку контактів з метою налагодження спілкування з детективами, а було надано для виконання покладених на нього обов`язків.
Також 29.04.2022 ОСОБА_1 здійснив у особистих (приватних) інтересах запит у Єдиному демографічному реєстрі - «ОСОБА_1», 19.03.2022 об 11 год. 04 хв., 10.04.2022 о 18 год. 03 хв., 29.04.2022 о 16 год. 17 хв. за пошуковими словами « ОСОБА_1 ».
Окрім того, ОСОБА_1 здійснив в особистих (приватних) інтересах та в неправомірних особистих інтересах його батька запит до Державного реєстру актів цивільного стану 06.04.2022 о 16 год. 36 хв, 06.04.2022 о 16 год. 49 хв. та о 13 год. 41 хв. за такими пошуковими параметрами: « ОСОБА_6 » і про знайдену інформацію він повідомив адвоката свого батька.
Колегія судів звертає увагу, згідно зі статтею 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року № 3262-IV (далі - Закон № 3262-IV) у текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу, не можуть бути розголошені такі відомості: 1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; 2) реєстраційні номери транспортних засобів; 3) номери банківських рахунків, номери платіжних карток;                      4) інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні; 5) інші відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу.
Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.
Також ст. 9 Закону № 3262-IV врегульовано окремий порядок доступу до рішення суду особою, яка не брала участі у судовому розгляді як його учасник.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 № 1200/0/15-18 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.
Пунктом 1 р. VІІІ цього Порядку встановлено, що образи інформаційних ресурсів Реєстру відкриваються для загального доступу не пізніше наступного робочого дня після завершення оброблення та знеособлення відповідних інформаційних ресурсів Реєстру.
Пунктом 2 р. ІХ Порядку визначено, що дозвіл на повний доступ до інформаційних ресурсів Реєстру надається, зокрема уповноваженим особам Національного антикорупційного бюро України.
Пунктом 12 р. ІХ Порядку встановлено, що особи, яким надано дозвіл на повний доступ до судових рішень, зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб інформації, що стала їм відома у зв`язку з користуванням Реєстром у режимі повного доступу.
Колегія суддів звертає увагу, що вимоги до працівників Національного антикорупційного бюро України за критерієм доброчесності є вищими, у порівнянні з аналогічними вимогами до інших правоохоронних органів, зокрема у зв`язку з тим, що Національне бюро та його працівники самі є уповноваженими суб`єктами запобігання корупції.
Відповідно до пункту 1.2. Розділу 1 Кодексу професійної етики працівників Національного антикорупційного бюро України, який затверджено наказом Директора Національного антикорупційного бюро України від 01.09.2016 № 242 працівник має дотримуватися встановлених цим Кодексом принципів і стандартів етичної поведінки, а також загальновизнаних норм моралі; дбати про власну репутацію, поважати честь і гідність інших службових та посадових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства; утримуватись від дій, заяв чи вчинків, що компрометують його самого, колег, інших осіб, з якими взаємодіє працівник Національного бюро, державу.
Як вбачається з переглянутих Позивачем повних текстів судових рішень, останній міг виявити, зокрема конфіденційну інформацію та персональні дані ОСОБА_7 такі, як адресу його місця реєстрації, які виключаються з публічного доступу.
Таким чином, Позивач, володіючи інформацією про перебування його батька в судових спорах, а також допускаючи можливість залучення судами його до цих справ чи подання позову до нього періодично, без достатніх для цього правових підстав, здійснював моніторинг інформації по відношенню до себе та його батька в базах даних до яких йому було надано доступ для виконання посадових обов`язків, завдань чи доручень Національного бюро.
Також, на підтвердженням того, що Позивач схильний до використання своїх повноважень в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб свідчить також те, що він без достатніх правових підстав (запиту) здійснював пошук телефонів детективів Національного бюро ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , а також для ОСОБА_19 номери телефонів ОСОБА_21 і ОСОБА_22
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, використання наданих Позивачу повноважень як в особистих інтересах, так і в інтересах третіх осіб мали неодноразовий умисний (усвідомлений) характер, які призвели до негативного враження про Національне бюро в цілому.
В судовому засіданні судом першої інстанції було допитано Старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , яка була викликана за клопотанням Позивача.
Свідок зазначила, що Інструкцією про порядок проведення службового розслідування передбачено, що у разі виявлення під час розслідування ознак адміністративного, кримінального правопорушення або адміністративного пов`язаного з корупцією ОСОБА_23. , як особа яка проводила службове розслідування, зобов`язана проводити відповідне фіксування та огляд цих ознак та передавати до Національної поліції України для надання кваліфікації компетентними органами. За результатами службового розслідування підтвердився факт невиконання, неналежного виконання службових обов`язків ОСОБА_1 та виявлено ознаки адміністративного правопорушення - використання службових обов`язків у приватних інтересах. Службове розслідування проводилось в межах двох місяців, що відповідає інструкції про порядок проведення службових розслідувань. Також свідок зазначила, що сама приймала участь у розробці інструкції про порядок проведення службових розслідувань Національного антикорупційного бюро України. Вказала, що було внесено зміни до Інструкції і дозволено продовження строків службового розслідування до двох місяців. Зазначила, що у такому разі на службовій записці ставиться резолюція в електронній формі про продовження строку проведення службового розслідування. Директор Національного антикорупційного бюро України в такому випадку має право продовжити строк проведення службового розслідування.
Представником Позивача було поставлено під сумнів пояснення Позивача від  25.08.2022. Свідком зазначено, що ці пояснення були відібрані нею особисто у Позивача і вони містять його підпис. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 дев`ять разів ознайомлювався з матеріалами службового розслідування. Також свідок підтвердила, що підпис на поясненнях саме ОСОБА_1 . Представник Позивача припустив, що пояснення підроблені. Натомість ОСОБА_1 підтвердив, що підпис на поясненнях його.
Разом з тим, Позивач зазначив, що вказані пояснення не відповідають дійсності в частині де зазначено, що судові рішення що були ним отримані з ЄДРСР і стосувались його батька, були передані ним адвокату.
Також свідок зазначила, що з 16.11.2023 не працює в Національного антикорупційного бюро України і не є зацікавленою особою. Запевняє, що жодних змін до матеріалів службового розслідування внесено не було.
За результатом проведеного допиту свідка суд першої інстанції прийшов до висновку, що службове розслідування щодо Позивача було проведено з дотриманням процедури та строків встановлених внутрішніми документами Національного антикорупційного бюро України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Відповідачем доведено наявність в діях Позивача ознак використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, а тому підстави для визнання протиправним та скасування наказу № 1368-н від 30.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 , Детектива відділу детективів по виявленню неправомірної вигоди та незаконного збагачення Управління аналітики та обробки інформації, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за вчинення дисциплінарних проступків на підставі п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» відсутні.
Щодо доводів Позивача, викладених в апеляційній скарзі про порушення строків службового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.
Наказом Директора Національного бюро від 04.01.2016 № 3 запроваджено у Національному бюро систему електронного документообігу «АСКОД».
Відповідно до п. 27 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства у Національному антикорупційному бюро України, затвердженої наказом Директора Національного бюро від 18.05.2017 № 115-о (далі - Інструкція № 115-о), резолюція є основною формою реалізації управлінських доручень у письмовій або електронній формі, що передбачає постановку конкретного завдання, визначення його предмета, мети, строку та відповідальної за виконання особи, що викладена у вигляді запису на документі або на окремому аркуші формату А6 (105 х 148 мм) із зазначенням реєстраційного індексу і дати документа, якого вона стосується.
Резолюція має такі обов`язкові складові: прізвище, ініціали імені виконавця (виконавців) у давальному відмінку, зміст доручення, строк виконання у документах, які потребують контролю виконання, особистий підпис керівника, дата.
Пунктом 37 Розділу ІІІ Інструкції № 115-о передбачено, що посадові особи підписують документи в межах своїх повноважень, визначених Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», нормативно-правовими актами України, розпорядчими актами Директора Національного бюро.
Згідно з пунктом 2 Розділу ІV Інструкції № 115-о погодження проекту внутрішнього електронного документа здійснюється шляхом накладення електронного цифрового підпису посадової особи.
Крім того, розпорядженням Директора Національного бюро від 30.11.2016 № 242 затверджено Порядок роботи з документами у Національному антикорупційному бюро України із застосуванням електронного цифрового підпису, який встановлює правила роботи з документами в системі електронного документообігу «АСКОД».
Відповідно до п. 2 Розділу IV Порядку погодження проекту внутрішнього електронного документа здійснюється шляхом накладення електронного цифрового підпису посадової особи.
Згідно з п. 5 Інструкції про порядок проведення службового розслідування стосовно працівників Національного антикорупційного бюро України, затвердженої наказом Директора Національного бюро від 23.10.2015 № 4, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення.
У разі необхідності за мотивованою доповідною запискою виконавця визначений строк може бути продовжено Директором Національного бюро, але не більш як на один місяць.
Таким чином, у Національному бюро для оперативного розгляду документів запроваджено систему електронного документообігу «АСКОД», у якій створено можливість створення резолюцій керівництва Національного бюро у електронній формі та підписання їх електронним цифровим підписом.
Надана Відповідачем резолюція Т.в.п. Директора Національного бюро Углави Г.Т. з системи електронного документообігу Національного бюро «АСКОД» зі скриншотом на підтвердження її підписання електронним цифровим підписом містить достатній обсяг інформації, яка дає змогу пов`язати такі документи саме з доповідною запискою Управління внутрішнього контролю від 26.08.2022 № 13/13402 про необхідність продовження строку проведення службового розслідування.
Зокрема резолюція має такі обов`язкові складові, що передбачені Інструкцією                      № 115-о:
- прізвище, ініціали імені виконавця (виконавців) у давальному відмінку                    (Осипчук Р.С.);
- зміст доручення («Погоджено. Для подальшої роботи»). Зі змісту резолюції є очевидно зрозумілим, що т.в.п. Директора Національного бюро Углава Г.Т. погодився з необхідністю продовження строку службового розслідування на підставі доповідної записки Управління внутрішнього контролю від 26.08.2022;
- дата формування резолюції (26.08.2022);
- резолюція підписана електронним цифровим підписом Т.в.п. Директора Національного бюро Углави Г.Т.
Таким чином, наявними в матеріалах даної адміністративної справи доказами підтверджено факт погодження Т.в.п Директора Національного бюро Углавою Г.Т. продовження строку службового розслідування на підставі доповідної записки Управління внутрішнього контролю від 26.08.2022 № 13/13402, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо порушення Відповідачем строків проведення службового розслідування спростовано вищезазначеним.
Щодо дотримання строків накладення дисциплінарного стягнення, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Позивачем в апеляційній скарзі вказано, що відповідно до п. 11 Інструкції № 4 строк ініціювання підрозділом внутрішнього контролю на розгляд Комісії питання про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Національного бюро, його розгляду Комісією та прийняття рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення не може перевищувати одного місяця з дня виявлення проступку та шести місяців з дня його вчинення.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, службове розслідування було розпочато 25.07.2024, проступок виявлено 16.08.2022, а дисциплінарне у вигляді звільнення було застосовано до Позивача 30.09.2022, тобто у межах шестимісячного строку, передбаченого Законом № 889-VIII.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржувані накази Відповідача: № 1368-н від 30.09.2022 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за вчинення дисциплінарних проступків на підставі п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»; № 1380-н від 04.10.2022 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », та наказ № 1450-н від 17.10.2022 «Про внесення змін до наказу від 04.10.2022 № 1380-н «Про припинення державної служби та звільнення» є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з чим погоджується і колегія суддів.
Також, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови у поновленні Позивача на державній службі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вказані позовні вимоги є похідними.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні адміністративного позову в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості по заробітній платі, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, середнього заробітку за час неповного розрахунку при звільненні, оскільки Відповідачем своєчасно та в повному обсязі проведено всі нарахування заробітної плати належної Позивачу при звільнені за період роботи з 01.10.2022 по 17.10.2022.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      Н.П. Бужак

                                                                                                      Я.М. Василенко

Повний текст складено 24.03.2025 року.