Ухвала
про залишення скарги без руху
06 травня 2025 року
м. Київ
справа № 752/4014/23
провадження № 51-4370 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на судові рішення стосовно неї, 
встановив:
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджена ОСОБА_4 не погоджується з  судовими рішенням щодо неї, при цьому просить поновити строк на касаційне оскарження.
Перевіривши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається найменування суду касаційної інстанції. 
Проте, касаційна скарга засудженої адресована Голові Касаційного суду у складі  Верховного Суду України м. Києва, в той час як, відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються. 
Відповідно до частини 1 статті 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Як убачається зі змісту долученої до касаційної скарги копії ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 06 лютого 2025 року (єдиний унікальний номер справи № 598/2482/24) та інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень (єдиний унікальний номер судової справи 752/4014/23), вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року, та призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Київського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року щодо  ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК залишено без змін.
Однак, у своїй касаційній скарзі засуджена не вказує, яке (які) саме судове (судові) рішення вона оскаржує, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості визначитись з предметом оскарження та прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги засудженої. 
При цьому засуджена ОСОБА_4 також не зазначає дату постановлення ухвали суду апеляційної інстанції за результатами перегляду вироку місцевого суду та дату отримання нею копії рішення суду апеляційної інстанції, що позбавляє Суд можливості перевірити дотримання строків касаційного оскарження.
Крім того, згідно зі статтею 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
 - залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Проте, в прохальній частині своєї касаційної скарги засуджена, просить:
- застосувати до неї ст. 69 КК та пом`якшити покарання;
- зарахувати у строк покарання строк перебування у Київському слідчому ізоляторі, як день за два, з 02 лютого 2023 року по 16 липня 2024 року, що не узгоджується із положеннями вищезазначеної статті, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відтак, колегія суддів звертає увагу засудженої на необхідність після уточнення вимог прохальної частини своєї касаційної скарги (в частині зазначення судових рішень/судового рішення, яке/які вона вважає за необхідне переглянути) вказати про подальший рух кримінального провадження, який би узгоджувався із визначеним КПК предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, повинні бути наведені обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК.
Відповідно до положень статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Проте, всупереч вищезазначеним положенням, засуджена не вказує у касаційній скарзі на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущено судом (судами) при його (при їх) постановленні, та не зазначає, яким чином вказані порушення перешкодили чи могли перешкодити суду (судам) ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
При цьому, відповідно до частини 5 статті 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу. 
Проте, засуджена ОСОБА_4 , крім копії ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 06 лютого 2025 року, не надала до скарги копії судового рішення, що постановлене в кримінальному провадженні стосовно неї судом апеляційної інстанції, тому без наявності копії такого судового рішення, перевірити її доводи у скарзі є неможливим. 
Таким чином, недодержання засудженою вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення  касаційної скарги без руху.
Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду засудженою ОСОБА_4 має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
Крім того, засудженою не надано жодного документа на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з чим суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити обґрунтованість заявленого клопотання. 
Посилання у касаційній скарзі, що засуджена зверталась з касаційною скаргою, але кореспонденція не дійшла до адресата, та долучений засудженою талон-підтвердження № 187 від 05 липня 2024 року про отримання кореспонденції, яка адресується Голосіївському районному суду м. Києва, не свідчить про звернення засудженою з касаційною скаргою до Верховного Суду та поважність причини пропуску строку касаційного оскарження.  
З урахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_4 залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_5                                   ОСОБА_2                                    ОСОБА_3