ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року	Львів	Справа № 380/8437/24 пров. № А/857/24684/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                Коваля Р. Й., 
суддів                                                                   Гуляка В. В., 
                                                                              Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року (прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові суддею Сидор Н. Т.) у справі № 380/8437/24 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 

                                                    В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з нього до бюджету податковий борг у сумі 595 382,67 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має податковий борг по орендній платі з фізичних осіб. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, просить стягнути таку у судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року позов задоволено. 

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку; просить скасувати рішення суду першої інстанції, позаяк суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального і матеріального права, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що податкове повідомлення-рішення та вимога про сплату боргу йому не були вручені. Тобто позивачем не доведено, що податкове зобов`язання за вказаним податковим повідомленням-рішенням є узгодженим та у нього виник на цій підставі податковий борг. Також зазначає, що оскаржив в судовому порядку податкове повідомлення-рішення та податкову вимогу про сплату боргу.

Позивач подав відзив на вказану апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної інстанції є безпідставними та висновків суду першої інстанції не спростовують. Тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Зазначає, що на час винесення рішення Львівським окружним адміністративним судом 30.08.2024 у справі № 380/8437/24 відсутні будь які докази, щодо оскарження податкового повідомлення-рішення № 243786-2412-1323 від 21.03.2023 та податкової вимоги від 25.12.202 № 0015023-1305-1301. Отже, суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у термін).

ОСОБА_1 подавав клопотання про зупинення провадження у справі № 380/8437/24 до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 380/20304/24. 
У клопотанні зазначив, що предметом спору у цій справі є стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 595 382,67 грн. При цьому, такий податковий борг було первісно визначено ОСОБА_1 до сплати згідно з податковим повідомленням-рішенням від 21.03.2023 № 243786-2412-1323 на суму 595 382,67 грн та податковою вимогою від 25.12.2023 № 0015023-1305-1301 на суму 595 382,67 грн. 
Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не отримував такі ППР та податкову вимогу в момент їх скерування ГУ ДПС у Львівській області, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями конвертів відправлення (повернених за закінченням строків зберігання). Відтак, ознайомившись із матеріалами цієї справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в межах цієї справи та водночас оскаржив вищезгадані податкове повідомлення-рішення та податкову вимогу у судовому порядку. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі №380/20304/24 відкрито загальне позовне провадження у справі оскарження ППР та податкової вимоги.

Згодом ОСОБА_1 подав клопотання про врахування обставини при розгляді справи № 380/8437/24.
У клопотанні зазначив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 (яке набрало законної сили) по справі № 380/20304/24 позов задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано ППР та податкову вимогу.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду цієї справи враховує наведені обставини та у зв`язку з цим зазначає, що відпали підстави для зупинення провадження у цій справі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав. 

Як встановлено судом, Згідно з довідкою про суму податкового боргу платника податків від 08.04.2024 № 4538/5/13-01-13-05, податковий борг відповідача становить 595 382,67 грн.
Податкова заборгованість відповідача виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № 243786-2412-1323 від 21.03.2023 у розмірі 595 382,67 грн.
Головне управління ДПС у Львівській області 25.12.2023 сформувало податкову вимогу № 0015023-1305-1301 від 25.12.2023, згідно з якою податковий борг позивача станом на 24.12.2023 становить 595 382,67 грн.
Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, просить стягнути таку у судовому порядку.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що станом на дату розгляду справи податковий борг відповідача перед бюджетом становить 595 382,67 грн та залишається непогашеним.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктами 14.1.39, 14.1156, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;
податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);
податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 57.1, 57.3 статті 57 ПК України, якою визначені строки сплати податкового зобов`язання, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пп.“е” п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Судом встановлено, що предметом спору у цій справі є стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 595 382,67 грн. При цьому, такий податковий борг було первісно визначено ОСОБА_1 до сплати згідно з податковим повідомленням-рішенням від 21.03.2023 № 243786- 2412-1323 на суму 595 382,67 грн та податковою вимогою від 25.12.2023 № 0015023-1305-1301 на суму 595 382,67 грн. 
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не отримував такі ППР та податкову вимогу в момент їх скерування ГУ ДПС у Львівській області, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями конвертів відправлення (повернених за закінченням строків зберігання).

Разом з тим, ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати: 
- податкове повідомлення-рішення № 243786-2412-1323 від 21.03.2023 у розмірі 595 382,67 грн;
- податкову вимогу № 0015023-1305-1301 від 25.12.2023, згідно з якою податковий борг позивача станом на 24.12.2023 становить 595 382,67 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 у справі №380/20304/24 позов задоволено - визнано протиправними та скасовано ППР та податкову вимогу. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі №380/20304/24 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Львівській області повернуто. 
Відтак, рішення ЛОАС від 04.02.2025 у справі № 380/20304/24 набрало законної сили і ним встановлено протиправність нарахування ОСОБА_1 податкового боргу.

Враховуючи наведене, у позивача відсутнє податкове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № 243786-2412-1323 від 21.03.2023 у розмірі 595 382,67 грн.

Зважаючи на це, апеляційний суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні адміністративного позову про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу, шо виник на підставі скасованого податкового повідомлення-рішення № 243786-2412-1323 від 21.03.2023.

Відтак, проаналізувавши сукупно обставини справи, наведені сторонами доводи та подані докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити; рішення суду першої інстанції - скасувати з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року у справі № 380/8437/24 скасувати.

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин