ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" травня 2025 р.           Справа№ 910/9736/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тарасенко К.В.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Тищенко А.І. 
 
без повідомлення (виклику) учасників справи
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Тарана Олександра Артуровича
на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 
у справі № 910/9736/24 (суддя - Турчин С.О.)

за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІГО И С"                
до    Фізичної особи-підприємця Тарана Олександра Артуровича
про стягнення 107 597,40 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. короткий зміст позовних вимог 
Товариство з обмеженою відповідальністю "АМІГО И С" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Тарана Олександра Артуровича про стягнення 107 597,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем         зобов`язання за договором поставки №21/11/16-445 від 21.11.2016 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі № 910/9736/24 провадження у справі № 910/9736/24 в частині позовних вимог про стягнення заборгованості      у сумі 26 200,00 грн -      закрито, в іншій частині позов задоволено частково.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Тарана Олександра Артуровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІГО И С"  заборгованість у сумі 77 397,40 грн та витрати зі сплати судового збору 1 742,48 грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог    у сумі 77 397,40 грн, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем        у вказаній сумі належним чином доведена.
При цьому судом відхилено доводи відповідача, оскільки у даному випадку матеріали справи не містять доказів на        підтвердження надання відповідачем позивачу        звітів про реалізований товар за спірний період, у тому числі у строки встановлені договором, вартість неоплаченого відповідачем товару, згідно із пп.5.2.5. п.5.2. договору є таким, що реалізований в повному обсязі.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Таран Олександр Артурович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі № 910/9736/24 в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІГО И С" до фізичної особи-підприємця Таран Олександра Артуровича - відхилити в частині суми, яка перевищує 18 836, 34 грн. 

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Тищенко А.І., Коробенко Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9736/24 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Тарана Олександра Артуровича на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи  №910/9736/24.  
09.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024, зокрема, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9736/24 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Тарана Олександра Артуровича на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 та постановлено здійснювати  апеляційний перегляд оскаржуваного рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
10.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІГО И С"            надійшов відзив на апеляційну скаргу.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач вважає, що оскаржуване рішення суду прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.
Відповідач зазначає, що всупереч положенням ст. 80 ГПК України позивач не подав клопотання про приєднання листа від 16.10.2024 №95 до матеріалів справи, не долучив його до позову або до заперечення. 
В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції всупереч ст.ст.77, 80 ГПК України було прийнято докази одержані з порушенням закону. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що суд прийняв рішення на підставі недопустимих доказів.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У поданому відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "АМІГО И С"    заперечує проти доводів апеляційної скарги, зазначаючи про те, що відповідачем було неодноразово порушено вимоги пункту 5.2.5. Договору щодо надання звітів про реалізований товар. 
Крім того, позивач зазначає, що 17.10.2024 ним було направлено до Господарського суду міста Києва відповідь на відзив, до якого було долучено копію Повідомлення від 16.10.2024 №95 та докази його направленя відповідачу. Відтак, на думку позивача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необгрунтованими та безпідставними.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АМІГО И С" просить суд залишити апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Тарана Олександра Артуровича без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
3. ПОЗИЦІЯ СУДУ
3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи
21.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМІГО И С" (постачальник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Тараном Олександром Артуровичем (відповідач, покупець) укладений договір поставки №21/11/16-445 (надалі - договір), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобов`язується поставити у власність покупця товар (товари для дітей) (надалі - товар), в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар відповідно до умов цього договору (п.1.1. договору).
Відповідно до п.1.6. договору, перелік товарів, переданих від постачальника до покупця, їх ціна і кількість вказуються у видаткових накладних.
Пунктом 3.10. договору передбачено, що право власності на товар, що поставляється на виконання умов цього договору, а також ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Товару переходить до покупця в момент передачі (вручення) йому товару постачальником або уповноваженим ним представником, що підтверджується підписанням видаткової накладної.
Відповідно до пункту 3.11 договору покупець має право повернути нереалізований товар за умови збереження товарного вигляду товару, цілісності упаковки, відсутності елементів передпродажної підготовки товару.
Згідно із п.4.2. договору оплата за товар здійснюється покупцем на поточний рахунок постачальника, в національній валюті України (гривні), протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту реалізації товарів кінцевому споживачеві.
У пп.5.2.5. п.5.2. договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний один раз в 7 (сім) днів ел. поштою надавати постачальнику достовірний звіт про реалізований товар. У разі неподання звіту в зазначені терміни - весь товар прийнятий покупцем вважається реалізованим в повному обсязі.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції
Згідно із наданими позивачем у матеріали справи видатковими накладними, позивач у період з 05.12.2016 по 28.12.2019 на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 1    213 530,00 грн.
Відповідач здійснив часткову оплату по договору та здійснив повернення товару, у зв`язку із чим за розрахунком позивача, заборгованість позивача становить 107 597,40 грн.
Спір у справі виник у зв`язку із тим, що як стверджує позивач, відповідачем не здійснено повну оплату поставленого товару, у зв`язку із чим у відповідача по договору наявна заборгованість у сумі 107 597,40 грн.
Як підтверджується наданими відповідачем платіжними інструкціями №1413 від 02.07.2024 на суму 2500,00 грн, №1431 від 05.08.2024 на суму 1500,00 грн, №1440 від 19.08.2024 на суму 1500,00 грн, №1444 від 21.08.2024 на суму 1000,00 грн, №1447 від 27.08.2024 на суму 1500,00 грн, №1449 від 02.09.2024 на суму 2000,00 грн, №1450 від 05.09.2024 на суму 1200,00 грн, №1456 від 09.09.2024 на суму 2000,00 грн, №1459 від 17.09.2024 на суму 1500,00 грн, №1461 від 19.09.2024 на суму 1500,00 грн, №1467 від 23.09.2024 на суму 2500,00 грн, №1470 від 30.09.2024 на суму 2000,00 відповідач здійснив часткову оплату по договору №21/11/16-445 від 21.11.2016 на загальну суму 20 700,00 грн.
Також згідно із платіжними інструкціями №1477 від 14.10.2024 на суму 3000,00 грн, №1482 від 21.10.2024 на суму 3500,00 грн, №1486 від 29.10.2024 на суму 3000,00 грн відповідач здійснив часткову оплату заборгованості у сумі 9 500,00 грн.
06.10.2024 відповідач направив позивачу заяву від 06.10.2024, в якій на підставі п.3.11 договору зазначив про намір повернути частину товару на загальну суму 68 061,06 грн.
У відповідь на заяву відповідача про повернення        частини товару позивач листом від 16.10.2024 №95 повідомив відповідачу, що оскільки останній порушив вимоги п.5.2.5. договору щодо надання звітів про реалізований товар, товар, який було поставлено за договором вважається реалізованим в повному обсязі та підлягає оплаті.
Як підтверджено наявними у матеріалах справи видатковими накладними, підписаними між сторонами без зауважень,        позивач у період з 05.12.2016 по 28.12.2019 на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 1    213 530,00 грн.
У пункті 4.2. договору сторони погодили, що оплата за товар здійснюється відповідачем        протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту реалізації товарів кінцевому споживачеві.
Відповідач зазначає, що направив позивачу заяву від 06.10.2024, в якій на підставі п.3.11 договору зазначив про намір повернути частину товару на загальну суму 68 061,06 грн, а тому у відповідача відсутній обов`язок з оплати вартості поставленого товару, який        повертає згідно умов договору.
Так, відповідно до пункту 3.11 договору покупець має право повернути нереалізований товар за умови збереження товарного вигляду товару, цілісності упаковки, відсутності елементів передпродажної підготовки товару.
Водночас, у пп.5.2.5. п.5.2. договору сторони встановили, що відповідач зобов`язаний один раз в 7 (сім) днів електронною поштою надавати позивачу достовірний звіт про реалізований товар. У разі неподання звіту в зазначені терміни - весь товар прийнятий покупцем вважається реалізованим в повному обсязі.
Оскільки матеріали справи не містять доказів на        підтвердження надання відповідачем позивачу        звітів про реалізований товар за спірний період, у тому числі у строки встановлені договором, вартість неоплаченого відповідачем товару, згідно із пп.5.2.5. п.5.2. договору є таким, що реалізований в повному обсязі.
За таких обставин, у відповідача відсутнє передбачене        п.3.11 договору право на повернення товару.
Дослідивши наявні у матеріалах        справи видаткові накладні, коригуючі товарні накладні, накладні на повернення постачальнику, банківські виписки та розрахунок заборгованості, судом першої інстанції встановлено, що станом на 23.05.2024 (дата останньої оплати)        залишок неоплаченого відповідачем товару становить 107 597,40 грн.
Водночас згідно із наданих відповідачем платіжних інструкцій відповідач у період з 02.07.2024 по 29.10.2024 здійснив часткову оплату по договору №21/11/16-445 від 21.11.2016 на загальну суму 30 200,00 грн.
При цьому, оплати 02.07.2024 у сумі 2 500,00 грн та 05.08.2024 у        сумі 1 500,00 грн здійснені відповідачем до звернення позивача до суду (06.08.2024), тобто        предмет спору у сумі 4 000,00 грн був відсутній до звернення позивача до суду та до відкриття        провадження у справі.
Суд першої інстанції зазначив, що відсутність предмета спору, а отже, спірного матеріального правовідношення між сторонами, до звернення позивача до суду та до відкриття        провадження у справі тягне за собою відмову в позові.
Оскільки, заборгованість у розмірі 4 000,00 грн по договору поставки №21/11/16-445 від 21.11.2016        сплачена відповідачем до звернення до суду із розглядуваним позовом та        відкриття провадження у справі, то позовні вимоги позивача у цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо заборгованості у сумі 26 200,00 грн, сплаченої відповідачем за період з 19.08.2024 по 29.10.2024, суд першої інстанції зазначив, що станом на момент розгляду справи сума основного боргу становить 77 397,40 грн.
Судова колегія наголошує, що невиконане зобов`язання за договором поставки №21/11/16-445 від 21.11.2016        у сумі 77 397,40 грн підтверджується матеріалами справи, доказів у спростування заборгованості по договору з оплати за поставлений товар у сумі 77 397,40 грн відповідачем не надано.
Відтак, враховуючи викладене вище, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем         у сумі 77 397,40 грн належним чином доведена, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості        у сумі 77 397,40 грн.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
Всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1    ст.509 Цивільного кодексу України    зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.2    ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених    статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із п.1 ч.2    ст.11 Цивільного кодексу України    договори та інші правочини        є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до    ст.712 Цивільного кодексу України    за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1    ст.662 Цивільного кодексу України    визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
За змістом ч.1    ст.14 ГПК України    суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1    ст.691 Цивільного кодексу України).
Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими ч.1    ст.692 ЦК України.
У відповідності до ч.1, ч.2    ст.692 Цивільного кодексу України    покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до ч.1    ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із    ст.525 Цивільного кодексу України    одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до    ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього    Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічна правова норма передбачена частиною 1    статті 193 Господарського кодексу України.
Згідно з ч. 1    ст. 598 Цивільного кодексу України    зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Відповідно до    ст.610 ЦК України    порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ст.    76,    77        Господарського процесуального кодексу України    визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із ст.    78,    79 Господарського процесуального кодексу України,         достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України    передбачено, що суд         оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ
5.1. мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу
Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що позивачем не було подано клопотання про приєднання листа від 16.10.2024 №95  до матеріалів справи, і не було долучено його до позовної заяви або до заперечення на відзив, а тому на його думку судом першої інстанції всупереч ст.ст.77, 80 ГПК України при постановлені рішення було прийнято докази одержані з порушенням вимог закону. 
Вищезазначеним листом позивач повідомив відповідача про порушення вимог пп.5.2.5. договору поставки № 21/11/16-445 від 21.11.2016 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМІГО И С" і     Фізичною особою-підприємцем Тараном Олександром Артуровичем щодо надання звітів про реалізований товар.  
Пунктом 5.2.5. договору передбачено, що сторони встановили, що відповідач зобов`язаний один раз в 7 (сім) днів електронною поштою надавати позивачу достовірний звіт про реалізований товар. У разі неподання звіту в зазначені терміни - весь товар прийнятий покупцем вважається реалізованим в повному обсязі.
Вказані доводи судова колегія визнає необґрунтованими, оскільки вищезазначений лист долучено до відповіді на відзив і він наявний в матеріалах справи (т. 2, арк. 268). Відтак, судом першої інстанції було враховано його при винесенні рішення від 06.11.2024  у справі № 910/9736/24.
Слід зазначити, що Господарським судом міста Києва при винесенні рішення також було враховано ч. 5 ст. 252 ГПК України в якій зазначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 
Щодо вимог апеляційної скарги про скасування рішення суду та прийняття нового рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІГО И С" до фізичної особи-підприємця Таран Олександра Артуровича - відхилити в частині суми яка перевищує 18 836, 34 грн. колегія суддів зазначає наступне.
Відповідач вважає, що не повинен оплачувати товар на суму, який він повертає згідно умов договору, а тому за його доводами сума заборгованості становить 18 836,34 грн (107 597,40        грн - 20 700,00        грн - 68 061,06 грн).
Колегія суддів, зазначає, що     станом на момент розгляду справи сума основного боргу становить 77 397,40 грн. і невиконане зобов`язання за договором поставки №21/11/16-445 від 21.11.2016        у сумі 77 397,40 грн підтверджується матеріалами справи, доказів у спростування заборгованості по договору з оплати за поставлений товар у сумі 77 397,40 грн відповідачем не надано.
Виходячи з матеріалів справи та встановлених обставин, судова колегія наголошує, що матеріали справи не містять доказів на        підтвердження надання відповідачем позивачу        звітів про реалізований товар за спірний період, у тому числі у строки встановлені договором, вартість неоплаченого відповідачем товару, згідно із пп.5.2.5. п.5.2. договору є таким, що реалізований в повному обсязі, у зв`язку з чим в силу умов договору відсутні підстави стверджувати про наявність у відповідача права на повернення товару.
Таким чином, вказані доводи апелянта суд відхиляє як необґрунтовані та недоведені.
Отже, апеляційна скарга не містить обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваного рішення, а доводи, наведені скаржником, не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі № 910/9736/24 підлягає залишенню без змін.
Апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Тарана Олександра Артуровича на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі № 910/9736/24 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:
1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Тарана Олександра Артуровича на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі № 910/9736/24 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі № 910/9736/24 залишити без змін.
3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Тарасенко 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                А.І. Тищенко