Справа № 991/4540/25
Провадження 1-кс/991/4592/25

У Х В А Л А

21.05.2025                                                                 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 52024000000000054, 
за підозрою  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 369 КК України, 
а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 369-2 КК України,
за участі прокурора  ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференцзв`язку), 
в с т а н о в и л а:
І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається 
1.1.19.05.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання старшого детектива Національного бюро Другого підрозділу детективів Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 (далі – детектив, НАБУ), погоджене прокурором у кримінальному провадженні – прокурором четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 (далі – прокурор, САП), про застосування до підозрюваного  ОСОБА_3  у кримінальному провадженні № 52024000000000054 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 2 001 508 грн, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), а саме: (1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; (2) не відлучатися із м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; (5) здати на зберігання до відповідних органів державної міграційної служби всі свої паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (6) носити електронний засіб контролю. 
1.2.Клопотання мотивоване обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу, слідча суддя його задовольняє з огляду на таке.

ІІ. Положення закону, якими керувалася слідча суддя при постановленні ухвали 
2.1.Згідно з ч. 1 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
2.2.Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).
2.3.Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
2.4.Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування – слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).
2.5.Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
2.6.Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).
2.7.Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
2.8.Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).
2.9.Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
2.10.Відповідно до частин 2, 4, 5 цієї ж статті застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: (1) щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; (2) щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; (3) щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

ІІІ. Встановлені обставини із посиланням на докази та мотиви слідчої судді
Щодо повноважень слідчої судді на розгляд клопотання
3.1.Дослідивши матеріали клопотання слідча суддя встановила, що воно подане у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно із ст. 33-1, 216 КПК України, а тому його розгляд належить до повноважень слідчої судді Вищого антикорупційного суду.

Щодо питань, які належить вирішити
3.2.Під час розгляду цього клопотання, відповідно до положень ст. 194 КПК України, з урахуванням доводів поданого клопотання, позиції сторін у судовому засіданні, слідчій судді належало встановити: 
-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень;
-наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може здійснити спроби: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення; 
-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам аніж застава;
-обґрунтованість розміру застави;
-необхідність покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України. 

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення
3.3.01.02.2024 було розпочато кримінальне провадження № 52024000000000054 за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 369-2 (два епізоди). 30.10.2024 у цьому кримінальному провадженні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, а також 13.05.2025 – за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 369 КК України /а.с. 14-17 т. 1/.
3.4.15.05.2025 заступник Генерального прокурора – керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 склав повідомлення про підозру судді у відставці ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 369-2 КК України /а.с. 18-26 т. 1/.
3.5.Цього ж дня прокурор  ОСОБА_4 за дорученням заступник Генерального прокурора – керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_3 про підозру у вчиненні названих кримінальних правопорушень, а саме у підбурюванні до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та у готуванні до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади /а.с. 18-26 т. 1/.
3.6.Такий порядок повідомлення про підозру судді у відставці, яким є ОСОБА_3 /а.с. 260-263 т. 1/, на переконання слідчої судді, відповідає позиції Великої палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 справі № 536/2475/14-к. 
3.7.За змістом повідомленої підозри, у грудні 2023 року (точні дата, час та місце органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 стало відомо про вилучення у ОСОБА_10 двох паспортів громадянина України для виїзду за кордон паспорт громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, а також бажання останнього усунути перешкоди для виїзду за кордон.
13.12.2023 у період часу з 10 год 06 хв по 10 год 18 хв ОСОБА_10 під час зустрічі з ОСОБА_3 особисто розповів про обставини вилучення в нього двох паспортів громадянина України для виїзду за кордон та паспорта громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.
Надалі, відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на підбурення ОСОБА_10 до надання неправомірної вигоди судді Львівського окружного адміністративного суду, у провадженні якого буде перебувати поданий ОСОБА_10  позов, а саме: у сумі 10 000 неназваних грошових одиниць за судове рішення про скасування рішення про відмову в перетині державного кордону, зобов`язання забезпечити вільний перетин державного кордону та повернення паспорта громадянина України для виїзду за кордон; у сумі 5 000 неназваних грошових одиниць додатково за звернення винесеного рішення до негайного виконання.
Після одержання згоди ОСОБА_10 ОСОБА_3 повідомив, що потрібно найближчим часом подати відповідну позовну заяву до Львівського окружного адміністративного суду, та про необхідність подання тотожних позовів та заяв про їх забезпечення доти, поки вони не будуть розподілені на суддю, з яким/якою ОСОБА_3 зможе вирішити питання про винесення потрібного рішення.
У цій же розмові ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_10 , що наступного тижня поїде до м. Львова для вирішення питань, пов`язаних із позовом та про те, що на отримання відповідного рішення слід розраховувати на 04 або 05 січня.
За таких обставин ОСОБА_3 підозрюється у підбуренні ОСОБА_10 до надання неправомірної вигоди судді Львівського окружного адміністративного суду.
Окрім того, за змістом повідомлення про підозру, ОСОБА_3 підшукував засоби з метою вчинення злочину та співучасників, чим створював умови для вчинення кримінального правопорушення – надання неправомірної вигоди судді Львівського окружного адміністративного суду за прийняття ним рішення в інтересах ОСОБА_10 .
Як зазначається у повідомленні про підозру, 15.12.2023 (п`ятниця) у період часу з 14 год 07 хв по 14 год 26 хв, під час зустрічі з ОСОБА_10 ОСОБА_3 підтвердив намір поїхати до м. Львова для вирішення питання щодо позову наступного тижня («в п`ятницю після обіду або в суботу») та наступної п`ятниці 22.12.2023 ОСОБА_3 прибув до м. Львова, де перебував до 29.12.2023.
Поряд з цим, за змістом повідомлення про підозру, 21.12.2023 до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_10 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії (справа № 380/29999/23), а саме: (1) визнати протиправними та скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2023 про відмову в перетинанні державного кордону України на виїзд з України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; (2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 забезпечити вільний перетин державного кордону ОСОБА_10 за паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 13.12.2023, орган що видав – 8018, за умови відсутності законних підстав для відмови в перетині державного кордону; (3) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повернути ОСОБА_10 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 07.07.2023, орган, що видав – 8037.
Проте, відповідно до повідомлення про підозру, злочинний умисел не було доведено до кінця, оскільки справу за позовом ОСОБА_10 розглянуто суддею, щодо якої ОСОБА_3 не зміг скористатися своїми зв`язками для вирішення питання про ухвалення судового рішення на користь ОСОБА_10 за неправомірну вигоду.
Так, судову справу № 380/29999/23 розподілено на суддю Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_7 , яка судовим рішенням від 29.12.2023 відмовила в задоволенні заяви ОСОБА_10 про забезпечення позову, а 23.02.2024 у задоволенні позову ОСОБА_10 .
3.8.Слідча суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) (ч. 5 ст. 9 КПК України). 
3.9.У практиці останнього «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175).
3.10.Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. The United Kingdom), від 28.10.1994, заява № 14310/88, п. 55).
3.11.Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).
3.12.Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення  ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 369 КК України, слідча суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальні правопорушення, а також, чи такі виправдовують подальше розслідування.
3.13.Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами, що додані до клопотання, зокрема, копіями: 
-протоколу від 01.02.2024 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (далі – НС(Р)Д, а саме аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_10 у кримінальному провадження № 32014100070000038 /а.с. 32-76 т. 1/, дозвіл на використання яких надано у кримінальному провадженні № 52024000000000054 /а.с. 94-96 т. 1/, відповідно до якого зафіксовано розмову, що відбулася 13.12.2023 між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , під час якої останній запропонував ОСОБА_10 «вирішити» питання «у Львові, у Окружному суді адміністративному» /а.с. 44 т. 1/, а після ствердної відповіді ОСОБА_10 . ОСОБА_3 повідомив про свої дружні та родинні зв`язки із деякими суддями Львівського окружного адміністративного суду, а саме зазначив: «Закидаєм у Львів, щоб побачили на якого суддю. Там половина суддів, з якими я… там вихованці, або там жінка мого племінника, або ще щось» /а.с. 44 т. 1/. Під час цієї ж розмови ОСОБА_3 у відповідь на запитання ОСОБА_10 , чи можливо це зробити до Нового року зазначив, що «до Нового року у нас тільки позов буде до числа 16-17 буде позов, до понеділка, раніше не буде» … «4-го, 5-го буде» /а.с. 44 т. 1/. Окрім того, у продовження розмови ОСОБА_3 повідомив, що «я вам в суді за десятку вирішу, а п`ять за це, що додатково, що я при вирішеннях зверну до нагального виконання» /а.с. 45 т. 1/. Поряд з цим, відповідно до зазначеного протоколу, зафіксовано розмову ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , що відбулась 15.12.2023 під час якої останній на запитання ОСОБА_10 повідомив, що планує в наступну п`ятнице або в суботу виїжджати /а.с. 59 т. 1/;
-протоколу огляду від 13.12.2024, відповідно до якого детективом у період часу з 13.12.2024 по 20.12.2024 (з перервами) проведено огляд вмісту матеріального носія інформації № 1291 від 19.01.2024, на якому зафіксовано результати проведення НС(Р)Д відносно ОСОБА_10 /а.с. 77-93 т. 1/, зокрема його розмови з ОСОБА_3 , відомості яких узгоджуються із зазначеними вище відомостями протоколу від 01.02.2024. Поряд з цим, відповідно до зазначеного протоколу, 13.12.2023 зафіксовано розмову ОСОБА_10 із невстановленими чоловіком та жінкою, під час якої він повідомив про можливість вирішення у Львівському окружному суді питання протягом тижня. У цій же розмові співрозмовники доходять згоди подавати позов у Львові /а.с. 80-84 т. 1/;
-висновку експерта № 18/4 від 06.02.2025, відповідно до якого, у розмовах 13.12.2023 та 15.12.2023 (зафіксовані на карті пам?яті miro-SD додатку до протоколу НС(Р)Д № 19/815, файли: «2023/12/13 10:00:12, 219.97 MB, Стерео, 8a01ba» (у протоколі зазначається назва M8a01ba_131223_100012); та «2023/12/15 14:00:34, 219.97 МВ, Стерео, 8a01ba» (у протоколі зазначається назва M8a01ba_151223_140034) наявні голос та усне мовлення ОСОБА_3 . Водночас, зміст висловлювань ОСОБА_3 у зазначених розмовах у цих протоколах у цілому відображено правильно /а.с. 97-110 т. 1/;
-протоколу огляду від 13.12.2025, відповідно до якого детективом оглянуто інформацію операторів мобільного зв`язку та встановлено, що ОСОБА_3 у період час у з 22.12.2023 по 29.12.2023 перебував у м. Львів /а.с. 136-138 т. 1/;
-протоколів огляду від 13.12.2024, відповідно до яких встановлено наявність дружніх та родинних зв`язків ОСОБА_3 серед суддів Львівського оружного адміністративного суду, зокрема із суддею ОСОБА_8 , яка є дружиною племінника ОСОБА_3 , та ОСОБА_9 , з яким ОСОБА_12 тривалий час перебуває у дружніх стосунках /а.с. 148-161, 207-212 т. 1/;
-протоколу огляду від 20.11.2024, у якому наявні відомості щодо судової справи № 380/29999/23 (головуюча суддя ОСОБА_7 ) за позовом ОСОБА_10 , поданим 21.12.2023 до Львівського окружного адміністративного суду з позовними вимогами: (1) визнати протиправними та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.12.2023 на виїзд з України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; (2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 забезпечити вільний перетин державного кордону ОСОБА_10 за паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 13.12.2023, орган що видав 8018, за умови відсутності законних підстав для відмови в перетині державного кордону; (3) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 повернути ОСОБА_10 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 07.07.2023, орган, що видав 8037. У задоволенні зазначеного позову відмовлено рішенням від 23.02.2024. Також, установлено, що 27.12.2023 у цій справі ОСОБА_10 подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просив: (1) заборонити Військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , чинити перешкоди ОСОБА_10 в перетинанні кордону в період з 30.12.2023 по 20.01.2024 за наданим ним паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданим 13.12.2023 року, орган що видав 8018; (2) зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України, код ЄДРПОУ 00034039, утриматися від надання будь-яких розпоряджень щодо відмови чи перешкод у перетинанні кордону з України ОСОБА_10 , у період з 30.12.2023 по 20.01.2024, а також повернення ОСОБА_10 на територію України. Ухвалою від 29.12.2023 у задоволенні зазначеної заяви відмовлено /а.с. 111- 135 т. 1/;
-протоколу огляду від 10.03.2025, відповідно до якого детективом оглянуто відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 у справі № 320/807/24, зі змісту якої висновується, що 04.12.2023 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 вилучено паспорт громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії №  НОМЕР_5 , виданий 12.07.2023, орган видачі НМРО, виданий на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 142-145 т. 1/;
-іншими даними, що містяться у долучених до клопотання детектива документах у їх сукупності та взаємозв`язку.
3.14.Дані, що містяться у наданих слідчій судді копіях матеріалів кримінального провадження № 52024000000000054 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що  ОСОБА_3 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 369 КК України, та виправдовують подальше розслідування.
3.15.Отже,  ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні наведеного.
3.16.А всі заперечення сторони захисту з приводу обґрунтованості підозри, зокрема, щодо того, що його спілкування із ОСОБА_10 стосувалось надання правової допомоги у виді консультацій, вказують тільки на необхідність перевірки та/або уточнення певних обставин версії сторони обвинувачення, але не спростовують того, що наразі достатньо даних, які виправдовують подальше розслідування. 
3.17.Слідча суддя з цього приводу звертає увагу на алгоритм оцінки доказів слідчим суддею, встановлений ст. 94 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку виключно в межах прийняття відповідного процесуального рішення.
3.18. Нині ж слідчій судді надано достатньо фактичних даних, які зв`язують  ОСОБА_3 із кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого він підозрюється, та виправдовують подальше розслідування.

Щодо наявності ризиків
3.19.Слідча суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду
3.20.Такий ризик підтверджується тяжкістю передбаченого покарання за інкриміновані підозрюваному злочини. 
3.21.Так, за вчинення кримінального правопорушення, визначеного ч. 3 ст. 369 КК України, передбачено основне покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, а також додаткове альтернативне покарання у вигляді конфіскації майна.
3.22.Водночас, слідча суддя враховує, що за одним із епізодів підозрюваному інкримінується готування до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а тому відповідно до ч. 2 ст. 68 КК України строк або розмір покарання за його вчинення не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
3.23.Разом з тим, звільнення від покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України в даному випадку не допускається, як і призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, як про це йдеться у ч. 1 ст. 69 КК України, за винятком затвердження угоди про визнання винуватості. 
3.24.Вищевикладене свідчить про те, що у випадку засудження особи за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України, до особи може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі з реальним строком його відбування, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти чи переховуватись.
3.25.Тому слідча суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. 
3.26.Поряд з цим, відповідно до ст. 69-2 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та укладення угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень допускається лише за умови виконання вимог пункту 2 або 2-1 частини четвертої статті 469 КПК України, а саме (1) викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані); (2) у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано).
3.27.Водночас, слідча суддя звертає увагу, що укладення угоди про визнання винуватості є правом сторін кримінального провадження, потребує досягнення згоди між ними, урахування прокурором обставин, зазначених у ст. 470 КПК України, а також подальшого затвердження судом відповідно до ст. 473 КПК України.
3.28.Отже, сама лише унормована можливість укладення угоди про визнання винуватості не є підставою для висновку, що така буде укладена, та як наслідок підозрюваному буде призначено покарання більш м`яке, ніж передбачено законом.
3.29.Таким чином, існування ризику переховування підтверджується ймовірністю для підозрюваного бути засудженим на тривалий строк з примусовим відчуженням всього належного йому майна у сукупності з наступними обставинами.
3.30.Слідчою суддею встановлено, що підозрюваний досяг 65-річного віку /а.с. 146 т. 1/, у зв?язку із чим на нього не поширюються впроваджені на території України обмеження перетину державного кордону громадянами України під час дії на території України правового режиму воєнного стану.
3.31.Так, після введення воєнного стану підозрюваний неодноразово перетинав державний кордон України /а.с. 206 т. 1/.
3.32.Слідча суддя також бере до уваги, що в умовах збройної агресії російської федерації проти України велика кількість держав – партнерів України, запровадила особливі умови надання прихистку її громадянам, у т.ч. соціальне, матеріальне забезпечення.
3.33.На підставі викладеного, враховуючи наявність дійсного паспорта громадянина України для виїзду за кордон /а.с. 146 т. 1/, підозрюваний має можливість безперешкодно покинути територію України. 
3.34.Також слідча суддя не виключає можливості нелегального перетину кордону ОСОБА_3 , з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у підозрюваного збільшуються можливості для ухилення від органу досудового розслідування та суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин через дії російської федерації відсутні можливості належним чином контролювати поведінку та місцезнаходження підозрюваного, а також державний кордон у місцях активних бойових дій. 
3.35.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги зміст зафіксованих за результатами проведення НС(Р)Д розмов ОСОБА_3 , зокрема те, що останній пропонував ОСОБА_10 використати його зв`язки у Службі безпеки України (далі - СБУ) для забезпечення перетину кордону.
3.36.Так, у розмові, яка відбулась 15.12.2023 ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_10 , що він спілкувався з високопосадовцем СБУ, який йому сказав, що «дасть людину, яка вирішить питання». Також ОСОБА_3 зазначив, що це генерал та начальник слідчого управління. Окрім того, у цій розмові ОСОБА_3 повідомив, що зазначена особа може допомогти терміново виїхати через пункти пропуску «Чоп» або «Лужанку», а також, що через останній пункт пропуску можливий піший перехід /а.с. 58 т. 1/.
3.37.Отож, слідча суддя не виключає можливості, що ОСОБА_3 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності, може скористатись такими зв`язками з метою залишення території України. 
3.38.Також слідча суддя бере до уваги, що зважаючи на раніше займані посади заступника Генерального прокурора України /а.с. 213-215 т. 1/, судді Личаківського районного суду м. Львова, арбітражного суду міста Києва, Окружного адміністративного суду міста Києва /а.с. 216-220, 223-225 т. 1/, та голови Франківського районного суду м. Львова, Окружного адміністративного суду міста Києва /а.с. 221, 222, 226 т. 1/, ОСОБА_3 міг набути широке коло зв`язків і серед інших службових осіб органів державної влади, у т.ч. правоохоронних органів, які він може використати з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
3.39.Наявність таких зв`язків висновується зі змісту зафіксованих за результатами проведення НС(Р)Д розмов ОСОБА_3 , у яких він безпосередньо зазначає, що має підхід до одного із суддів Великої Палати Верховного Суду, а саме стверджує, що він «наш хлопець, з Закарпаття. Я знаю до нього підходи…» /а.с. 43 т. 1/. Також у розмові 15.12.2023 на запитання ОСОБА_10 , чи є у нього хтось у міській прокуратурі ОСОБА_3 зазначає: «Та, є, звичайно, що є» /а.с. 59 т. 1/. У продовження цієї розмови ОСОБА_3 повідомляє, що він у близьких стосунках з Шокіним, а також, повідомляє, що вони разом підуть до ОСОБА_14 та він вирішить питання /а.с. 60 т. 1/. 
3.40.Поряд з цим, сторона захисту покликалась на те, що ОСОБА_3 є політично свідомим громадянином, який не залишав територію України на тривалий термін, не змінив постійного місця проживання у зв?язку із воєнним станом в країні, що на їх переконання свідчить про відсутність у нього наміру цього робити в майбутньому. Між тим, слідча суддя визнає такі покликання неспроможними, позаяк лише 15.05.2025 ОСОБА_3 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а отже, наразі притягується до кримінальної відповідальності, що своєю чергою підсилює імовірність настання такого ризику. 
3.41.Вирішуючи щодо можливостей підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, слідча суддя бере до уваги також відомості про його майновий стан.
3.42.Так, у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що сумарний дохід його сім`ї наразі становить лише виплата пенсії у розмірі 22 130 грн на місяць.
3.43.Окрім того, відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, нарахованих фізичній особі, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, у період з 2010 по січень 2021 року ОСОБА_3 нараховано дохід у сумі 380 975,97 грн /а.с. 185, 186 т. 1/, водночас його дружині  ОСОБА_15  /а.с. 158, 159 т. 1/ у період з 4 кварталу 2010 по 2018 рік нараховано дохід у сумі близько 4 млн грн /а.с. 187-191 т. 1/.
3.44.Слід зауважити, що після 2018 року дружині ОСОБА_3 не нараховувався дохід. Як зазначив у судовому засіданні підозрюваний, його дружина не отримує доходу, позаяк займається вихованням дітей. 
3.45.Отож, відомості про офіційно задекларовані доходи підозрюваного та його дружини вказують, що такі є незначними.
3.46.Разом з тим, є підстави стверджувати про наявність у сім`ї підозрюваного інших, не задекларованих активів.
3.47.Так, відповідно до відомостей зазначених, у декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої ОСОБА_3 за 2024 рік, останній задекларував грошові активи у розмірі 11 500 доларів США та 115 000 грн готівкових коштів, а також 736 360 грн та 411 доларів США, розміщених на банківських рахунках. Водночас, ОСОБА_3 задекларував дохід від відчуження нерухомого майна у загальному розмірі 2 873 850 грн /а.с. 162-183 т. 1/.
3.48.Окрім того ОСОБА_3 задекларував дороговартісне цінне рухоме майно, а саме належні йому картину, вартістю 300 000 грн, та годинник з металу жовтого кольору такою ж вартістю, а також годинник, належний його дружині, вартістю 350 000 грн.
3.49.Поряд з цим, згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі – Реєстр нерухомості) ОСОБА_3 на праві власності належать:
-гараж, автостоянка на 3 поверсі секції «Г», загальною площею 15.70 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за ОСОБА_3 27.03.2012 на підставі свідоцтва про право на спадщину, 271, 12.02.2011 /а.с. 197, 198 т. 1/;
-гараж, автостоянка на ІІІ поверсі секції «Г», загальною площею 15.40 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований за ОСОБА_3 27.03.2012 на підставі свідоцтва про право на спадщину, 275, 12.02.2011 /а.с. 198 т. 1/;
-квартира, загальною площею 186.50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрована за ОСОБА_3 27.03.2012 на підставі свідоцтва про право на спадщину, 267, 12.02.2011 /а.с. 198, 199 т. 1/;
-квартира, загальною площею 129.9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстрована за ОСОБА_3 12.10.2004 на підставі договору купівлі-продажу № 458 від 07.06.2003 /а.с. 199, 200 т. 1/.
3.50.Дружині ОСОБА_3 –  ОСОБА_15 на праві власності належать:
-земельна ділянка, загальною площею 0,204 га, кадастровий номер 3223155400:05:023:0063, за адресою: АДРЕСА_6 /а.с. 203 т. 1/;
-земельна ділянка, загальною площею 0,0877 га, кадастровий номер 3223155400:05:023:0067, за адресою: АДРЕСА_7 /а.с. 203, 204 т. 1/;
-житловий будинок, загальною площею 1165,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_7 /а.с. 204 т. 1/.
3.51.Слід зауважити, що відповідно до інформації Реєстру нерухомості зазначені земельні ділянки та житловий будинок належали на ОСОБА_3 , які він на підставі договору дарування у 2013 році відчужив своїй дружині ОСОБА_15 /а.с. 192-205 т. 1/. 
3.52.Окрім того, відповідно до декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої ОСОБА_3 за 2024 рік, у звітному періоді ОСОБА_3 належали п`ять земельних ділянок у селі Демидів Вишгородського району Київської області /а.с. 173-175 т. 1/.
3.53.З огляду на зазначене, слідча суддя доходить до переконання, що офіційного задекларованих доходів підозрюваного та його дружини очевидно було не достатньо для набуття у власність зазначених об`єктів нерухомості, а також картини та годинників, з урахуванням необхідності здійснення базових соціально-побутових витрат, які забезпечують життєдіяльність особи з урахуванням також виховання трьох дітей.
3.54.Наведені у сукупності обставини, переконують слідчу суддю, що майновий стан підозрюваного є значно вищим за розмір його офіційно задекларованих доходів.
3.55.У судовому засідлані підозрюваний зазначив, що на придбання частини майна мав певні заощадження, які акумулював у період, коли отримував заробітну плату у розмірі 3000 євро щомісяця, проте на підтвердження таких доводів слідчій судді не надано будь-яких даних. 
3.56.Так само не надано будь-яких даних на підтвердження покликань підозрюваного на те, що частину заощаджень складали кошти, які він отримував щомісяця у розмірі 1 000 доларів США від брата, який проживає за кордоном. Ба більше, як зазначив підозрюваний, такі кошти від брата спрямовувались останнім для утримання батька, а не для особистих потреб підозрюваного. Отож, зазначене викликає обґрунтовані сумніви у тому, що підозрюваний мав можливість заощаджувати частину кошів, що надсилалась його братом та подальшого використання таких для придбання нерухомості. 
3.57.Отже, всупереч доводів сторони захисту, відомості про майновий стан підозрюваного та його дружини свідчать на наявність в них достатніх фінансових ресурсів для тривалого життя в умовах розшуку.
3.58.Також, з цього приводу слідча суддя враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного на території України.
3.59.Так, підозрюваний одружений /а.с. 158, 159 т. 1/, має двох неповнолітніх дітей /а.с. 166 т. 1/, є суддею у відставці /а.с. 260-263 т. 1/, також підозрюваний має повнолітню доньку /а.с. 160, 161 т. 1/, яка, як зазначив підозрюваний у судовому засіданні, наразі навчається та перебуває на його утриманні. 
3.60.За наведеного, слідча суддя доходить висновку, що соціальні зв`язки підозрюваного на території України є досить міцними та знижують ймовірність переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, однак не виключають таку. Адже, поряд з цим фінансові активи сім`ї підозрюваного дають можливість проживати за межами України в умовах розшуку. 
3.61.Отже, наведені вище фактичні обставини цього кримінального провадження та особисті обставини підозрюваного в сукупності дають слідчій судді підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення
3.62.Слідча суддя вважає такий ризик доведеним.
3.63.Адже нині у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, отже, продовжується збір фактичних даних, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_3 .
3.64.З огляду на те, що лише 15.05.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку із чим йому достеменно стало відомо про обставини, які є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні, а також він ознайомився із доказами, якими його підозра обґрунтована, зокрема, що долучені до цього клопотання, він може безперешкодно знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, однак ще не були виявлені органом досудового розслідування.
3.65.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги, що ОСОБА_3 , працюючи досить тривалий час в органах прокуратури та судах, враховуючи набутий за цей час досвід та авторитет, спеціальні знання, може вживати заходів до знищення чи спотворення документів, які можуть бути доказами вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються, та тих обставин, які необхідно перевірити в межах кримінального провадження. 
3.66.Зокрема, підозрюваний, розуміючи принципи і методи роботи правоохоронних органів, а також методи документування кримінальних правопорушень, використовуючи свої зв?язки у судових та правоохоронних органах, може вдатись до знищення чи спотворення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, у т.ч., ще не виявлені стороною обвинувачення.
3.67.Слідча суддя визнає слушними покликання прокурора на те, що  ОСОБА_3 , з огляду на наявність у нього родинних та дружніх відносин з окремими суддями Львівського окружного адміністративного суду, може вжити заходів щодо знищення чи спотворення матеріалів судової справи № 380/29999/23, спотворити або видалити електронні документи, включаючи ті, які можуть допомогти визначити авторів електронних документів, рух документів тощо.
3.68.З цього приводу слідча суддя бере до уваги обставини інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень та зміст зафіксованих за результатами НС(Р)Д розмов, про які зазначалось у цій ухвали, зокрема те, що ОСОБА_3 позиціонував себе як особу, яка має можливість впливати на вирішення справ саме у Львівському окружному адміністративному суді. Поряд з цим, зміст зафіксованих розмов вказує на те, що ОСОБА_3 обізнаний і з організацією роботи зазначеного суду, зокрема, останній повідомляв ОСОБА_10 про те, що продивиться, щоб справу було розподіллено на суддю, який не йде у відпустку.
3.69.Отож, всупереч покликань сторони захисту, не зважаючи на те, що ОСОБА_3 не є працівником апарату Львівського окружного адміністративного суду та не має безпосереднього доступу до судових справ цього суду та до автоматизованої системи документообігу, слідча суддя визнає реальним зазначений ризик.
3.70.Отже, прокурором доведено існування такого ризику. 

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні
3.71.З цього питання, слідча суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.
3.72.Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду  – усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). 
3.73.Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. 
3.74.Поряд з цим, за змістом ч. 11 ст. 615 КПК України як докази в суді можуть бути використані і показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану. Проте хід і результати такого допиту мають фіксуватися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
3.75.Тому, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом. 
3.76.Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).
3.77.Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.
3.78.Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, після ознайомлення з матеріалами справи, у т.ч. і з матеріалами цього клопотання, стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання. 
3.79.Поряд з цим, слідча суддя зважає, що з огляду на встановлені ухвалі обставини щодо наявності особистих зв`язків підозрюваного із суддями Львівського окружного адміністративного суду, підозрюваний може вдатись до спроб впливу на таких шляхом узгодження тактики і стратегії захисту, а так само створення альтернативної версії подій.
3.80.Також слідча суддя визнає слушними покликання прокурора на існування ризику впливу підозрюваного на ОСОБА_16 , позаяк зміст зафіксованих за результатами розмов вказує на те, що між зазначеними особами склались досить довірительці відносини, зокрема, не зважаючи на те, що ОСОБА_10 радили звернутись з позовом до іншого суду /а.с. 80-84 т. 1/, він все ж погодився з пропозицією ОСОБА_3 та звернувся саме до Львівського окружного адміністративного суду.
3.81.Разом з цим, слідча суддя визнає неспроможними покликання сторони захисту про відсутність будь-яких даних про те, що підозрюваним здійснювались спроби тиску на свідків, адже це не спростовує встановленого ризику та ймовірність його реалізації у майбутньому під загрозою бути засудженим до позбавлення волі на тривалий термін.
3.82.Отже, викладені обставини дають достатні підстави вважати, що все таки існує ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином 
3.83.Під час роботи на посаді заступника Генерального прокурора України, судді та голови суду ОСОБА_3 очевидно міг набути широке коло зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, керівників підприємств, установ та організацій. До того ж, у нього наявні відповідні фінансові, організаційні можливості, особистісні та ділові зв`язки, які він зможе використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, у т.ч. для штучного створення доказів захисту, незаконного впливу на органи досудового розслідування, суд, інших учасників кримінального провадження.
3.84.З цього приводу слідча суддя бере до уваги зміст наведених у п. 3.36, 3.39 цієї ухвали розмов ОСОБА_3 , зафіксованих за результатами проведення НС(Р)Д, які вказують на наявність у нього особистих знайомств із діючими та колишніми працівниками СБУ та прокуратури, а також суддями Верховного Суду.
3.85.Поряд з цим, слідча суддя визнає слушними покликання прокурора на те, що в силу наявного у ОСОБА_3 досвіду роботи в органах прокуратури та судах, йому очевидно відомі форми та методи роботи правоохоронних органів, способи та порядок збирання доказів у кримінальному провадженні, а тому, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності, він може використати такі знання з метою перешкоджання кримінальному провадженню.
3.86.Також слідча суддя бере до уваги обізнаність ОСОБА_3 про, так званих, впливових осіб у правоохоронних органах.
3.87.Так, за результатами проведення НС(Р)Д зафіксовано розмову, під час якої ОСОБА_3 у контексті наявності у нього зв`язків у міській прокуратурі зазначив: «Бедриківський, от бувший Говда, на жаль, вже не впливає. Це людина ОСОБА_17 в близьких стосунках. Вона (ймовірно йдеться про прокуратуру м. Києва) вся «нафарширована» на половину його людьми» /а.с. 60 т. 1/. Водночас, згідно матеріалів кримінального провадження /а.с. 213-215 т. 1/ та відкритих даних ОСОБА_18 у 2015-2016 роках був Генеральним прокурором України.
3.88.У цій же розмові на запитання ОСОБА_10 щодо вирішення питання по справі Бойка, яка розглядається судом у м. Коростень, ОСОБА_3 зазначив: «це все-таки треба йти до ОСОБА_19 , бо він поставлений по судовій роботу» /а.с. 60 т. 1/. Слід зауважити, що у попередній розмові з ОСОБА_10 ОСОБА_3 позиціонував особу на прізвище ОСОБА_19 , як таку, що може вирішувати питання у позапроцесуальний спосіб /а.с. 41-43 т. 1/.
3.89.За таких обставин, підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, може вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню шляхом впливу на працівників правоохоронних органів, з урахуванням знань про методи їх роботи та наявності зв?язків, які можуть посприяти таким діям підозрюваного або ж приховуванню таких дій.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення
3.90.Характер та спосіб вчинених дій, тяжкість кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_3 , дають підстави вважати, що він може вчиняти й інші кримінальні правопорушення. 
3.91.З цього приводу слідча суддя бере до уваги, що згідно зі здобутими органом досудового розслідування за результатами НС(Р)Д відомостями ОСОБА_3 ймовірно створював умови та підшуковував можливості для вирішення інших питань ОСОБА_10 з використанням зв`язків в державних органах, шляхом впливу на їх службових осіб у т.ч. з можливим наданням неправомірної вигоди.
3.92.Так, під час розмови 13.12.2023 ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_3 з питанням: «Якщо ми з ними запрацюємо, то може бути, щоб вони взялись за ОСОБА_20 , щоб через суддів, які зараз визначать там…» на що ОСОБА_3 відповів: «ну те, що ми говорили в понеділок тоді», а ОСОБА_10 у свою чергу підтвердив: «Так, щоб вони взялись супроводжувати будь-який вирок», також ОСОБА_3 у цій розмові радить більше не оплачувати послуги адвоката /а.с. 41 т. 1/.
3.93.Під час цієї ж розмови ОСОБА_10 та ОСОБА_3 обговорювали можливість вирішення питань в інтересах ОСОБА_10 у Великій Палаті Верховного суду, зокрема ОСОБА_3 допускає альтернативне рішення, яке може бути прийняте, а саме «за десятку спустити назад в Касаційний» /а.с. 44 т. 1/.
3.94.Окрім того, під час розмови 15.12.2023  ОСОБА_10 та ОСОБА_3 обговорювали вирішення питання з перетином кордону ОСОБА_10 через пункт пропуску «Чоп» або «Лужанка» за певну неправомірну вигоду в розмірі 10 тисяч неназваних грошових одиниць шляхом використання особистих зв`язків ОСОБА_3 в правоохоронних органах /а.с. 58, 59 т. 1/.
3.95.У цій же розмові ОСОБА_21 повідомив ОСОБА_10 , що направив людину займатися питанням у справі, яка розглядається Верховним Судом, і йому вже повідомили, що необхідно готувати «тридцятку» неназваних грошових одиниць /а.с. 59 т. 1/.
3.96.Отже, стороною обвинувачення доведено ризик ймовірного вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
3.97.Поряд з цим, аргумент прокурора про те, що у зв`язку з притягненням ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, існує висока ймовірність того, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою покращення свого фінансового становища для подальшого фінансування ухилення від кримінальної відповідальності не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж застава для запобігання ризикам 
3.98.Відповідно до ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує, що дії, які інкримінуються підозрюваному підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тобто є кримінально караними. Описана у клопотанні та повідомленні про підозру фабула кримінальних правопорушень у сукупності з долученими до клопотання матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з таким кримінальним правопорушенням.
3.99.Також покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, пов`язане із позбавленням волі та можливою конфіскацією усього належного йому майна.
3.100.Слідчою суддею встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні не притягувався. 
3.101.Поряд з цим, слідча суддя зважає, що інкриміновані підозрюваному злочини не передбачають завдання майнової шкоди.
3.90.Також слідча суддя бере до уваги відомості про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його сімейний та майновий стан, про що зазначалось в цій ухвалі.
3.91.Окрім того, слідча суддя бере до уваги відомості про професійну діяльність підозрюваного /а.с. 213-263 т. 1/, що він є кандидатом юридичних наук /а.с. 19 т. 2/, а також, що йому присвоєно почесне звання «Заслужений юрист України» /а.с. 16 т. 2/.
3.102.Водночас, актуальних відомостей про стан здоров`я підозрюваного, його репутацію слідчій судді не надано.
3.103.Наведені обставини у своїй сукупності не нівелюють встановлені ризики, зважаючи на встановлені слідчою суддею передумови та можливості їх реалізації підозрюваним. Також, вони не перешкоджають застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу, зокрема, застави із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
3.104.Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведеного в цій ухвалі, можливо шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави.
3.105.Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи: особиста порука та зобов`язання, - не зможуть запобігти визначеним ризикам. Адже, у випадку їх застосування, з огляду на встановлені слідчою суддею ризики, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків а так само відсутній належний контроль за дотриманням відповідних процесуальних обов`язків.
3.106.Також, на переконання слідчої судді, домашній арешт, у тому числі цілодобовий, хоч і полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби, проте в обставинах цього кримінального провадження не буде досить дієвим. Адже лише обмежує пересування особи, що з усіх встановлених слідчою суддею ризиків може усунути лише ризик переховування. Натомість, порушення цього запобіжного заходу може зумовити тільки ініціювання питання застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу.
3.107.Слід зазначити, що через військову агресію російської федерації та, як наслідок, запроваджений на території України воєнний стан, постійну загрозу ракетних та інших обстрілів, пошкодження об`єктів критичної інфраструктури, систематичні збої у роботі мережі електропостачання та засобів зв`язку, участь працівників Національної поліції, які відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України виконують ухвалу про домашній арешт у забезпеченні громадської безпеки та охорони держави, дієвість та ефективність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть за умови застосування електронних засобів контролю, об`єктивно знижується і у даному кримінальному провадженні не може запобігти встановленим слідчою суддею ризикам. 
3.108.Окрім того, подана заява ОСОБА_22 , який виявив бажання взяти на поруки підозрюваного, не може бути задоволена, адже виключно його усне зобов`язання про те, що він поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, за відсутності переконливих доводів щодо реальної його можливості здійснити вплив на процесуальну поведінку підозрюваного, є очевидно не достатньо, аби дійти висновків про можливість застосування відповідного виду запобіжного заходу з огляду на встановлені ризики. Слідчій судді не надано переконливих аргументів, які б давали підстави для висновків, що ОСОБА_22 має такі особисті чи службові зв`язки з підозрюваним, які б дозволяли морально чи організаційно впливати на нього.

Щодо розміру застави
3.109.За змістом приписів ч. 4 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави слідча суддя зобов`язана врахувати: 
-обставини кримінального правопорушення;
-майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу;
-встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України;
-можливість достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;
-те, що такий розмір не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.
3.110.Європейський суд з прав людини вважає, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі» («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22.05.2018, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, заява № 12050/04, § 78).
3.111.Водночас, обвинувачений, якого судові органи готові відпустити під заставу, повинен надати вірну інформацію, яку за необхідності можливо перевірити, щодо суми застави, яка може бути призначена (рішення у справах «Іванчук проти Польщі» (Ivanchuk v.  Poland) від 15 листопада 2001 року, заява № 25196/94, § 66; «Тошев проти Болгарії» (Toshev v. Bulgaria) від 10 серпня 2006 року, заява № 56308/00, § 68).
3.112.Виходячи із встановлених під час розгляду цього клопотання обставин, слідча суддя переконана, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки. З іншого боку, розмір застави не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов застави, це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке перетворилося б на безальтернативне.
3.113.Слідча суддя переконана, що застава застосовується не з метою забезпечити відшкодування шкоди, а, зокрема, задля належної процесуальної поведінки підозрюваного.
3.114.Водночас, враховує, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину та у готуванні до вчинення такого злочину. 
3.115.При визначенні розміру застави слідча суддя також бере до уваги обставини ймовірного вчинення кримінальних правопорушень, встановлені ризики, в сукупності з майновим станом підозрюваного, особистими даними, про які уже зазначалось у цій ухвалі, зокрема, його вік, сімейний стан, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки, відсутність відомостей про наявність судимостей.
3.116.Водночас, слідча суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України. 
3.117.З огляду на викладене вище у цій ухвалі, зокрема, майновий стан та встановлені ризики, слідча суддя переконана, що застава у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ч. 5 ст. 182 КПК України, яка може бути встановлена особі, яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків. А тому заставу належить призначити у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
3.118.За таких обставин, майновий стан підозрюваного, у сукупності з обставинами ймовірного вчинення кримінального правопорушення, даними про його особу, встановленими ризиками, переконують слідчу суддю у тому, що обґрунтованим розміром застави є 2 001 508 гривень. 
3.119.На переконання слідчої судді, такий розмір застави з огляду на вищевикладене не є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_3 та разом з покладеними на нього обов`язками, про що йтиметься далі, забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігатиме існуючим ризикам. 

Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України
3.120.Оскільки встановлено існування п`яти ризиків і слідчою суддею вирішено застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, то слід зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 прибувати до слідчих (детективів), які здійснюють досудове розслідування, прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52024000000000054, слідчого судді та суду за першою вимогою та покласти на підозрюваного ОСОБА_3 виконання таких обов`язків: (1) не відлучатись за межі м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; (2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (3) утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; (4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Державної міграційної служби України) всі свої паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (5) носити електронний засіб контролю.
3.121.З огляду на встановлені у цій ухвалі обставини, а також обставини повідомленої підозри, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці (ч. 7 ст. 194 КПК України).
3.122.Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).
3.123.З огляду на здійснення досудового розслідування НАБУ, контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків необхідно покласти на детективів Національного антикорупційного бюро України.
3.124.Отже, слідча суддя дійшла висновку про задоволення клопотання.
3.125.Слідча суддя зважає на позицію Великої Палати Верховного Суду, згідно з якою, зокрема, у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (постанова від 16.12.2021 у справі № 11-164сап21).
3.126.З огляду на викладене, ураховуючи також позицію Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, від 18.07.2006, слідча суддя не вважає за необхідне надавати окремо детальні відповіді на ряд інших доводів сторін, оскільки вони не мають суттєвого значення для вирішення питань цього розгляду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 177, 178, 182, 194-196, 372, 480-481, 483 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а:
Клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2 001 508 (два мільйони одна тисяча п`ятсот вісім) грн 00 коп. 
Підозрюваний  ОСОБА_3  не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду за реквізитами: код ЄДРПОУ - 42836259, номер рахунку за стандартом IBAN НОМЕР_6 , або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, детективу, прокурору та слідчому судді. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Зобов`язати підозрюваного  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчих (детективів), які здійснюють досудове розслідування, прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52024000000000054, слідчого судді та суду за першою вимогою.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3  виконання таких обов`язків: 
-не відлучатись за межі м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду;
-повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Державної міграційної служби України) всі свої паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків визначити до 21.07.2025 включно, але в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному  ОСОБА_3 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на детективів Національного антикорупційного бюро України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до такої палати протягом п`яти днів з її оголошення. 
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя                                  ОСОБА_1