П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/33934/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Осіпова Ю.В.,
                                – Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Криворучко Вікторії Олегівни в інтересах Одеської державної академії будівництва та архітектури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом Одеської державної академії будівництва та архітектури до Південного офісу Держаудитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача – Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ КОНСТРАКШН ГРУП», про визнання протиправним та скасування висновку,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Одеської державної академії будівництва та архітектури до Південного офісу Держаудитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача – Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ КОНСТРАКШН ГРУП», в якому позивач просив суд про визнання протиправним та скасування Висновку про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2024-07-19-009984-a від 17.10.2024.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року в задоволенні адміністративного позову Одеської державної академії будівництва та архітектури до Південного офісу Держаудитслужби відмовлено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Криворучко Вікторія Олегівна звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах Одеської державної академії будівництва та архітектури, в якій посилається на те, що рішення суду прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що було встановлено невідповідності тендерної пропозиції ДП «НДПІ МІСТОБУДУВАННЯ», відповідно до яких Замовник, на виконання абзацу 2 підпункту 2 пункту 44 Особливостей, відхилив тендерну пропозицію Учасника із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель в зв`язку із тим, що тендерна пропозиція Учасника не відповідала умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації, крім невідповідності в інформації та/або документах, що може бути усунена учасником процедури закупівлі відповідно до пункту 43 Особливостей. Апелянт зауважує, що, керуючись абзацом 2 підпункту 2 пункту 44 Особливостей замовник був зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію Учасника. 
Крім того, апелянт вважає, що суд не врахував, що захід реагування у вигляді зобов`язання розірвати укладений договір, що на теперішній час майже виконаний в повному обсязі, є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу корупційним діям і зловживанням. Апелянт вказує, що вимога відповідача про зобов`язання позивача вжити заходів щодо розірвання укладеного за результатами проведеного тендеру договору з формальних причин не спрямована на досягнення легітимної мети та не є співмірною з нею, оскільки суть "виявлених порушень", з огляду також на їх спростування в процесі судового розгляду справи, жодним чином не призводить до порушення бюджетних інтересів. Крім того, апелянт додатково зазначив, що у випадку припинення зобов`язань позивач буде змушений компенсувати третій особі вартість вже виконаних робіт, внаслідок чого інтереси держави не будь захищені та фактично порушені внаслідок витрачання більших бюджетних коштів.
Представником  відповідача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Одеською державною академією будівництва та архітектури оголошено на електронному майданчику PROZORRO процедуру відкритих торгів на закупівлю за назвою предмета закупівлі «Капітальний ремонт (комплексна термомодернізація) гуртожитку № 6 Одеської державної академії будівництва та архітектури на вул. Балківська, 57 в м. Одеса (ДК 021:2015: 71220000-6: Послуги з архітектурного проектування), очікуваною вартістю 2 212 000,00 грн з ПДВ.».
За результатами проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ КОНСТРАКШН ГРУП», з яким 11.09.2024 підписаний договір № 136/24 про закупівлю.
За результатами моніторингу закупівлі UA-2024-07-19-009984-а відповідач склав висновок про результати моніторингу закупівлі від 17.10.2024 № 428, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог абзаців 1 та 8 пункту 28, абзацу 2 підпункту 2 пункту 44, пункту 43 Особливостей.
Вважаючи висновок про результати моніторингу процедури закупівлі протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що порушення позивачем вимог абзацу 2 підпункту 2 пункту 44, пункту 43 Особливостей знайшли своє підтвердження у матеріалах справи.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі – Закон).
Статтею 2 Закону передбачено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірки закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 4 Закону інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті. На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово-господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органу державного фінансового контролю не проводиться.
Відповідно до Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
За приписами підпунктів 3, 4 пункту 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль у: міністерствах, інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах, суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи); суб`єктах господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні та реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: інспектування (ревізії).
Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення № 43).
Підпунктом 27 пункту 11 Положення № 43 передбачено, що голова Держаудитслужби дає в межах повноважень, передбачених законом, доручення, обов`язкові для виконання державними службовцями і працівниками апарату Держаудитслужби та її міжрегіональних територіальних органів.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» від 06.04.2016 № 266 утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад врегульовані спеціальним Законом України «Про публічні закупівлі» (далі – Закон № 922-VIII).
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII, моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 8 Закону № 922-VIII, повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі орган державного фінансового контролю оприлюднює в електронній системі закупівель протягом двох робочих днів з дня прийняття такого рішення. Строк здійснення моніторингу процедури закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.
19.10.2022 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (далі - Особливості № 1178), прийнята відповідно до пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі».
Ці особливості встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом № 922-VIII, із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (пункт 1 розділу «Загальні положення» Особливостей № 1178).
Таким чином, з 19.10.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг, проводять закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», з урахуванням Особливостей.
За приписами абзацу 2 підпункту 2 пункту 44 Особливостей замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, коли тендерна пропозиція не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації, крім невідповідності в інформації та/або документах, що може бути усунена учасником процедури закупівлі відповідно до пункту 43 цих особливостей.
Згідно з протоколом уповноваженої особи Замовника від 17.08.2024 № 17/08/24-02ВТ підставами відхилення тендерної пропозиції учасника ДП «НДПІ МІСТОБУДУВАННЯ», зазначено зокрема, - Договірна ціна надана учасником у складі тендерної пропозиції не відповідає кількісним, якісним та іншим вимогам тендерної документації, що призводить до помилкового розрахунку загальної вартості, учасником порушено правила розрахунку, помилково застосовано розцінки на обстеження (кошторис 1) та помилково застосовано для кошторису з обстеження знижуючий коефіцієнт.
Відповідно до пункту 43 Особливостей № 1178, якщо замовником під час розгляду тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі виявлено невідповідності в інформації та/або документах, що подані учасником процедури закупівлі у тендерній пропозиції та/або подання яких передбачалося тендерною документацією, він розміщує у строк, який не може бути меншим, ніж два робочі дні до закінчення строку розгляду тендерних пропозицій, повідомлення з вимогою про усунення таких невідповідностей в електронній системі закупівель.
Під невідповідністю в інформації та/або документах, що подані учасником процедури закупівлі у складі тендерної пропозиції та/або подання яких вимагається тендерною документацією, розуміється у тому числі відсутність у складі тендерної пропозиції інформації та/або документів, подання яких передбачається тендерною документацією (крім випадків відсутності забезпечення тендерної пропозиції, якщо таке забезпечення вимагалося замовником, та/або відсутності інформації (та/або документів) про технічні та якісні характеристики предмета закупівлі, що пропонується учасником процедури в його тендерній пропозиції). Невідповідністю в інформації та/або документах, які надаються учасником процедури закупівлі на виконання вимог технічної специфікації до предмета закупівлі, вважаються помилки, виправлення яких не призводить до зміни предмета закупівлі, запропонованого учасником процедури закупівлі у складі його тендерної пропозиції, найменування товару, марки, моделі тощо.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, у тендерній документації Замовника, у тому числі у додатках до тендерної документації, відсутні вимоги щодо надання учасниками у складі тендерної пропозиції Договірної ціни, розрахунків до неї та кошторисів, а інформація про відповідність запропонованої пропозиції технічним вимогам, встановленим замовником у Додатку 3 до тендерної документації, повинна бути підтверджена лише підписаною формою.
З матеріалів справи вбачається, що учасник ДП «НДПТ МІСТОБУДУВАННЯ» у складі тендерної пропозиції на виконання вищезазначених вимог тендерної документації надав:
- заповнену тендерну пропозицію (цінову) від 04.08.2024 № 04-08/08/26- 10-0500, оформлену згідно з Додатком 1 до ТД;
- лист-погодження з проектом договору від 03.08.2024 № 03-08/13/01-13- 1700 про ознайомлення учасника з умовами проекту Договору, що міститься в Додатку 2 до ТД;
- скан проекту Договору з підписами та печатками учасника на кожній сторінці проекту Договору із усіма заповненими пунктами Договору стосовно учасника, що передбачено Замовником для заповнення, окрім номеру Договору, дати, ціни;
- зведений кошторис, складений за формою № 1-П, передбаченою додатком 3 до Настанови з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво (пункт 2.21);
- Додаток 3 «Завдання на проектування. Розроблення проектної документації (робочий проект) на Капітальний ремонт (комплексна термомодернізація) гуртожитку № 6 Одеської державної академії будівництва та архітектури на вул. Балківська, 57 в м. Одеса» з підписами та печатками учасника на кожній сторінці, складений відповідно до встановленої Замовником форми.
Відповідно до абзацу 10 пункту 28 Особливостей тендерна документація повинна містити перелік документів та/або інформації, які подаються учасником процедури закупівлі у складі тендерної пропозиції, та перелік документів та/або інформації, які подаються переможцем процедури закупівлі. Зазначені переліки оформляються як окремі додатки до тендерної документації.
Відповідно до абзацу 20 пункту 44 Особливостей відсутність документів або інформації, що не передбачені додатками до тендерної документації, зазначеними в абзаці десятому пункту 28 цих особливостей, не є підставою для відхилення замовником тендерної пропозиції такого учасника процедури закупівлі відповідно до цього пункту.
Таким чином, всупереч доводам апелянта, надані учасником ДП «НДПІ МІСТОБУДУВАННЯ» інформація та документи відповідають вимогам тендерної документації у тому числі додаткам до тендерної документації, а невідповідність у наданих учасником інформації та документах, що не передбачені додатками до тендерної документації, не може бути підставою для відхилення тендерної пропозиції зазначеного учасника.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем безпідставно відхилено тендерну пропозицію ДП «НДПІ МІСТОБУДУВАННЯ», не надавши останньому можливість усунути виявлену невідповідність, що призвело до безпідставного відхилення тендерної пропозиції ДП «НДПІ МІСТОБУДУВАННЯ» та, як наслідок, необґрунтованого визначення переможцем процедури відкритих торгів ТОВ «ІНДАСТРІАЛ КОНСТРАКШН ГРУП».
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що порушення позивачем вимог абзацу 2 підпункту 2 пункту 44, пункту 43 Особливостей знайшли своє підтвердження у матеріалах справи.
Відповідно до частини шостої статті 8 Закону № 922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
Виходячи зі структури та змісту частини восьмої статті 8 Закону № 922-VIII саме замовник публічної закупівлі вправі визначати, яким чином він має намір усунути виявлені правопорушення, обираючи один із визначених законом правомірних варіантів поведінки.
Одночасно, вказаною правовою нормою визначено порядок дій замовника державної закупівлі, в разі виявлення за наслідками проведення моніторингу порушень чинного законодавства при здійсненні державної закупівлі. Законодавцем диспозитивно визначено варіанти правомірної поведінки замовника при усунені порушень, зазначених у висновку, зокрема, шляхом оприлюднення через електронну систему закупівель інформації та/або документів, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументованих заперечень до висновку, або інформації про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Враховуючи викладене, Законом № 922-VIII на відповідача покладений обов`язок зазначити варіанти правомірної поведінки, тобто замовнику дається право вибору: вжити заходів щодо розірвання договору, та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, надати аргументовані заперечення, інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.
Варіант усунення порушення шляхом розірвання договору направлений на приведення відносин між сторонами у первісний стан. У разі недотримання учасником процедури закупівлі усіх кваліфікаційних вимог, зазначених у тендерній документації замовника, останній на вимогу Закону № 922-VIII повинен відхилити тендерну пропозицію учасника та відмінити закупівлю, що робить укладання договору взагалі неможливим.
Отже, у разі дотримання вимог Закону № 922-VIII відносини між переможцем закупівлі та замовником взагалі б не виникли та договір не було б укладено.
Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 цього Кодексу.
Таким чином, укладення договорів є завершальною стадією проведення процедури закупівлі, тому неправомірне відхилення пропозиції учасника та, як наслідок, укладення договору, є підставою для розірвання такого договору.
Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 420/693/21, від 09 лютого 2023 року у справі № 520/6848/21 та від 31 березня 2023 року у справі № 260/2993/21.
Колегія суддів наголошує, що проведення публічних закупівель, у першу чергу, направлене на забезпечення потреб держави, територіальних громад або об`єднаних територіальних громад. Отже, укладаючи договір за результатами проведення публічної закупівлі, держава фактично має право контролю за проведенням закупівлі, враховуючи і етап укладення та виконання договору.
Відповідно до приписів Закону № 2939-XII указаний контроль держава здійснює через органи державного фінансового контролю шляхом проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Пунктами 7, 8, 10 статті 10 Закону № 2939-XII визначено, зокрема, право органу державного фінансового контролю: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
З аналізу наведених правових норм убачається, що орган фінансового контролю має право як і висувати замовникам обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення порушень шляхом припинення зобов`язань за укладеним договором, так і право на ініціювання питання про визнання договору недійсним. Водночас статтею 43 Закону № 922-VIII регламентовано вичерпний перелік підстав для автоматичного визнання договору закупівлі нікчемним. Також орган фінансового контролю має право звертатися до суду лише у визначених випадках: у разі невиконання підконтрольною установою висунутих вимог, або у випадку не здійснення повернення коштів у дохід держави.
Отже, чинним законодавством встановлено дискрецію органу державного фінансового контролю щодо визначення форми усунення встановлених порушень в залежності від виду цих порушень. Окрім того, враховуючи, що під час укладення договорів за результатами публічних закупівель використовуються саме бюджетні кошти, то лише держава через свій відповідний орган має повноваження щодо обрання форми припинення нецільового використання цих коштів.
Таким чином, ураховуючи сталу практику Верховного Суду у цій категорії справ, відповідач мав повноваження щодо визначення одного із варіантів усунення встановлених порушень як припинення зобов`язань за договором.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01 лютого 2024 року у справі № 260/3428/21 та від 19 квітня 2024 року у справі № 500/4553/22.
Отже, визнання законними вимог висновку щодо усунення порушень, зокрема, шляхом розірвання зобов`язання, спричинює припинення зобов`язань за укладеним договором між позивачем та переможцем процедури закупівлі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що спірний висновок в частині вимоги щодо способу усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором про закупівлю відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, є правомірним та підстави для його скасування в цій частині відсутні.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Криворучко Вікторії Олегівни в інтересах Одеської державної академії будівництва та архітектури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом Одеської державної академії будівництва та архітектури до Південного офісу Держаудитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача – Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ КОНСТРАКШН ГРУП», про визнання протиправним та скасування висновку – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М. П. Коваль

Суддя:                                                                                     Ю.В. Осіпов 

        Суддя:                                                                                     В.О. Скрипченко