ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/21282/23                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Кочанова П.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді                    Штульман І.В.
суддів:                                        Кобаля М.І.,
                                                  Черпака Ю.К., -
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАЛІК" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ :

27 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "РОЗАЛІК" (далі - позивач), через підсистему «Електронний суд», звернулося в Київський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Київської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100190/2023/000013/2 від 28 квітня 2023 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100190/2023/0000151 від 28 квітня 2023 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року адміністративний позов ТОВ "РОЗАЛІК" задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA100190/2023/000013/2 від 28 квітня 2023 року. Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100190/2023/0000151 від 28 квітня 2023 року. Стягнуто на користь ТОВ "РОЗАЛІК" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір у розмірі 5368,00 гривень. Стягнуто на користь ТОВ "РОЗАЛІК" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень та витрати на здійснення перекладу документу в розмірі             358,44 гривень.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем, всупереч вимогам Митного кодексу (далі - МК) України, не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору.
Не погоджуючись із рішенням Київського окружного адміністративного суду від         11 листопада 2024 року, Київська митниця подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що документи товариства, надані до митного оформлення, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Апелянт зазначає, що у цьому випадку спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками, а тому митниця мала всі правові підстави для уточнення митної вартості та направлення запиту щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості. 
Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не надано до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.
Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.
Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня            1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку. 
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, мотивуючи це слідуючим.
З матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2022 року між ТОВ "РОЗАЛІК" та компанією "GUNDES CICEKCILIK TARIM NAK. TURZ. (Турецька Республіка) укладено контракт №12-01-22 (далі - Контракт), відповідно до якого продавець - компанія "GUNDES CICEKCILIK TARIM NAK. TURZ." зобов`язується продати покупцю - ТОВ "РОЗАЛІК" товар у відповідності до вимог даного Контракту та доставити товар покупцю у відповідності до умов поставки, визначеним даним Контрактом, а покупець зобов`язаний прийняти товар і провести оплату за товар, відповідно до умов даного Контракту (пункт 1.1 Контракту). Товаром за даним контрактом є свіжозрізані квіти в асортименті виробництва GUNDES (пункт 1.2 Контракту). 
Товар за даним контрактом поставляється продавцем на умовах СРТ Київ, Україна відповідно до умов Інкотермс 2010 (пункту 3.1 Контракту).
Найменування, асортимент, ціна і кількість товару повинні узгоджуватись обома сторонами окремо по кожній поставці (партії), що в свою чергу має бути оформлено як окремий Інвойс, який є невід`ємною частиною даного Контракту (пункт 3.2). Інвойс є підставою для оплати за Товар на користь продавця (пункт 3.3 Контракту).
Оплата за товар здійснюється з відстроченням платежу на 90 днів від дня його доставки покупцю на умовах СРТ Київ (пункт 6.2 Контракту).
28 квітня 2023 року до відділу митного оформлення №2 митного поста "Ліски" Київської митниці з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару "свіжозрізані квіти в асортименті: гвоздика, хризантема, країна виробництва Туреччина, виробник GUNDES, одержувачем якого виступало ТОВ "РОЗАЛІК", подано митну декларацію (далі - МД) типу "ІМ40ДЕ" №23UA100190555278U5.
Разом із МД №23UA100190555278U5 до митниці подані документи: інвойс №GUA2023000000043 від 24 квітня 2023 року; електронний експортний інвойс (e-Fatura) №GUA2023000000043 від 24 квітня 2023 року; експортна декларація від 24 квітня 2023 року №23070200ЕХ00003063; транзитна декларація ТІ від 24 квітня 2023 року №23TR07020000015091; CMR №557699; прайс-лист виробника товару від 12 січня 2023 року; лист Асоціації експортерів декоративних рослин та продукції Центральної Анатолії ОАіВ №70430465-TIM.OAIB.GSK.ARG2.2022/26-1432 щодо підтвердження вартості за контрактом №12-01-22 та прайс-листом; сертифікати походження №Y0652733 від 24 квітня 2023 року; фітосанітарний сертифікат ЕС/TR А 5295568 від 24 квітня 2023 року; контракт №12-01-22 від 12 січня 2022 року, між TOB "РОЗАЛІК" та компанією "GUNDES CICEKCILIK TARIM NAK. TURZ.".
Згідно інвойсу №GUA2023000000043 від 24 квітня 2023 року, виставленим компанією "GUNDES CICEKCILIK TARIM NAK. TURZ." (Турецька Республіка) для TOB "РОЗАЛІК", фактурна вартість товару становить 6984,40 доларів США.
28 квітня 2023 року декларанту направлено повідомлення від митниці про необхідність надання наступних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (належним чином оформлені).
28 квітня 2023 року на запит митниці декларантом направлено заяву, якою повідомлено про відсутність додаткових документів.
28 квітня 2023 року щодо товару "свіжозрізані квіти в асортименті", заявленого за МД №23UA100190555278U5 Київською митницею винесено рішення про коригування митної вартості №UA100190/2023/000013/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100190/2023/0000151.
28 квітня 2023 року з урахуванням рішення №UA100190/2023/000013/2 та картки відмови №UA100190/2023/0000151, позивачем подано МД ІМ/40/ДЕ №23UA100190555307U1, за якою товари - "свіжозрізані квіти в асортименті" оформлено та випущено у вільний обіг.
Не погоджуючись з рішенням відповідача про коригування митної вартості, ТОВ "РОЗАЛІК" звернулося до суду з даним адміністративним позовом.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 49 Митного кодексу (далі - МК) України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною першої статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);          3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною четвертою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Частинами першою - третьою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:                  1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:            1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 вказаної статті МК України).
Відповідно до частини дванадцятої статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Згідно частини першої статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (частина сьома статті 55 МК України).
Положенням статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Судом першої інстанції встановлено, що підставою для витребування від декларанта додаткових документів і невизнання заявленої за основним методом визначення митної вартості стали твердженням про те, що декларантом до митного оформлення надано документи, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містять розбіжності, а саме: 1) згідно даних, наведених у зовнішньоекономічному інвойсі від 24 квітня 2023 року №GUA2023000000043 поставка товару здійснюється на умовах СРТ-Київ, що в свою чергу протирічить пункту 3.4 зовнішньоекономічному договору від 12 грудня 2022 року №12-01-22, відповідно до якого вартість товару включає в себе лише вартість тари, упаковки і маркування. Ціна зазначена в інвойсі не включає податок на додану вартість та інші податки і збори; 2) до митної вартості товару не включена така складова, як навантаження та перевезення. Відповідно до частини десятої статті 58 МК України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Згідно наданих документів не відомо чи страхувався вантаж. Відповідно до частини другої статті 53 МК України, для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №599. До таких документів, що підтверджують вартість транспортування оцінюваних товарів, відносяться: - договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг; - заявка на здійснення послуг по доставці товарів; - акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно - експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту;- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; 3) до митного оформлення не надано договір на перевезення; 4) наданий прайс-лист виробника товару б/н від 12 січня 2023 року не має терміну дії.
Щодо посилання митного органу на те, що позивачем ненадано докази з чого складаються витрати на доставку товару до кордону, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає слідуюче.
Статтею 2 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" закріплено принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає зокрема у праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки, здійснювати зовнішньоекономічну діяльність в будь-яких формах, які прямо не заборонені чинними законами України.
Відповідно до статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.
Термін СРТ означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим, зобов`язаний оплатити усі витрати, що стосуються товару, до моменту його поставки до названого місця призначення.
Крім того, за умовами СРТ, як продавець так і покупець не мають визначених зобов`язань щодо укладання договору страхування. 
Отже, за умовами поставки Інкотермс 2010 СРТ Київ, Україна, витрати на перевезення, завантаження, розвантаження товару покладені на продавця, а тому вказані витрати включені до вартості товару за умовами поставки Інкотермс 2010 СРТ, про що також свідчить експортна декларація, до якої внесена вартість, як з урахуванням фрахту так і без нього.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що зазначення у Контракті про ціну товару, яка включає вартість тари, упаковки та маркування, жодним чином не свідчить про те, що до ціни товару не можуть включатись інші складові, у тому числі й витрати на перевезення товару. Такі положення договору є уточненням формування ціни товару, чином не протирічать умовам поставки СРТ Інкотермс 2010 та не виключають включення до ціни товар вартості перевезення.
З аналізу матеріалів справи суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що у даному випадку вартість перевезення товару включена до договірної ціни товару, витрати на навантаження та перевезення понесені продавцем, що пояснює не подання позивачем документів щодо перевезення та навантаження товару.
Наданий позивачем електронний експортний інвойс (e-Fatura) №GUA2023000000043 від 24 квітня 2023 року містить всі реквізити, зокрема: найменування товару (назва рослини); одиниці виміру (кількість стебел); ціну та валюту (вартість за одиницю та за упаковку в дол. США); виробника; умови поставки.
Крім того, розбивка вартості товарів на вартість на умовах FOB та СРТ наявна і в експортній декларації №23070200ЕХ00003063, яка подана до митного оформлення.
Також, сторони додатково визначили у Контракті, що ціна товару включає в себе вартість тари, упаковки і маркування, що не суперечить умовам поставки СРТ-Київ, Україна (згідно вимог INCOTERMS 2010).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріалами справи документально не підтверджено факту надання декларантом позивача документів, що містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі чого контролюючий орган розпочав процедуру консультацій
Щодо посилання митного органу на те, що наданий прайс-лист виробника товару б/н від 12 січня 2023 року не має терміну дії, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.
Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.
Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.
Верховний Суд у постанові від 10 травня 2023 року у справі №815/1780/17 зазначив, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який продавець може оформлювати в довільній формі та на власний розсуд. Тому будь-які сумніви в правильності складання прайс-листа не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару.
Верховний Суд висловив позицію в постанові від 23 жовтня 2020 року по справі №810/690/17, згідно з яким прайс-лист, по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів; по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, а по-третє, жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість відомостей у прайс-листі, як на підставу для коригування митної вартості товару.
Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції, що прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може вказувати на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.
Банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару а також виписка з бухгалтерської документації не надані, оскільки за умовами контракту від 12 січня 2022 року №12-01-22 оплата за товар здійснюється з відстроченням платежу на 90 днів від дня його доставки покупцю на умовах СРТ Київ. Тобто, на час митного оформлення товару рахунок за поставлений товар оплачений не був.
З транспортних документів до митного оформлення позивачем надано лише СМR №557699 від 24 квітня 2023 року з огляду на відсутність у позивача інших документів зумовлену тим, що за умовами контракту від 12 січня 2022 року №12-01-22 товар поставляється на умовах СРТ Київ Інкотермс 2010 за якими витрати щодо перевезення, завантаження товару, покладені на продавця, та, відповідно, включені у ціну товару.
Страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, не надавались, оскільки за умовам СРТ Інкотермс 2010 страхування не є обов`язковим, не передбачено умовами Контракту від 12 січня 2022 року №12-01-22 та не здійснювалось ані продавцем, ані покупцем товару.
До митного оформлення декларантом надано прайс-лист виробника товару від 12 січня 2023 року, ціни в якому підтверджені Асоціацією експортерів декоративних рослин та продукції Центральної Анатолії ОАіВ, а сам прайс-лист містить всі необхідні реквізити, в тому числі ті, що на думку митниці відповідають світовій практиці.
Крім того, фактично, наданий до митного оформлення лист Асоціації експортерів декоративних рослин та продукції Центральної Анатолії ОАіВ є висновком про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Про якісні характеристики товарів також свідчать подані до митного оформлення сертифікат походження №Y0652733 від 24 квітня 2023 року та фітосанітарний сертифікат ЕС/ТR А 5295568 від 24 квітня 2023 року.
До митного оформлення також подано експортну декларацію країни відправлення від 24 квітня 2023 року №23070200ЕХ00003063, яка в розумінні пункту 7 частини третьої статті 53 МК України є додатковим документом, що підтверджує заявлену митну вартість.
Щодо наявної у відповідача інформації про вищу митну вартість подібного товару, то така обставина, як і спрацювання ризиків Автоматизованої системи управління ризиками, не може слугувати самостійною підставою як для витребування додаткових документів від декларанта, так і для коригування митної вартості. Так, спрацювання ризиків АСАУР не може бути достатньою підставою щодо твердження під час перевірки показників митної декларації наявності у митного органу сумнівів та наявності підстав для витребування додаткових документів, оскільки згідно Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 липня      2015 року №684, його розроблено з метою забезпечення вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, поліпшення ефективності роботи Держмитслужби під час митного контролю, прискорення митного оформлення за рахунок застосування методів управління ризиками, у тому числі аналізу ризиків із використанням інформаційних технологій, та здійснення таргетингу та цей Порядок встановлює єдиний підхід до здійснення митними органами (їх структурними підрозділами) аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю.
Тобто, саме по собі спрацювання АСАУР не є достатнім доказом порушення декларантом положень МК України, а є тим розробленим методом, який покращує ефективність роботи митниці під час перевірки та оформлення МД, у свою чергу, посадові особи під час застосування СУР як системи управління ризиками мають діяти у відповідності до МК України.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року по справі №1.380.2019.001625, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тобто, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що надані ТОВ "РОЗАЛІК" разом з митною декларацією документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом, отже рішення про коригування митної вартості товарів №UA100190/2023/000013/2 від 28 квітня 2023 року та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100190/2023/0000151 від 28 квітня 2023 року не відповідають вимогам чинного законодавства і підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Доводи апеляційної скарги Київської митниці не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.
Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі у справі №320/21282/23 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                      І.В. Штульман

Судді:                                                                                          М.І. Кобаль

                                                                                                    Ю.К. Черпак