Унікальний номер справи 755/18452/24
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/5310/2025
Головуючий у суді першої інстанції В.І. Галаган
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
Іменем    України
 
21 березня 2025 року                                                                                                місто Київ

 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
 
головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач), 
суддів Стрижеуса А.М., Сушко Л.П.

секретар судового засідання: Комар Л.А.

сторони:
позивач                            ОСОБА_1 
відповідач                      Житлово-будівельний кооператив «Карпати» 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 
 
на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року, ухваленеу складі судді В.І. Галаган, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва.
 
у с т а н о в и в :
 
           ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду доЖБК «Карпати», просить зобов`язати  ЖБК «Карпати» здійснити перерахунок заборгованості за період з 01.10.2019 року по 01.01.2023 року з урахуванням 75 відсотків його знижки на оплату житлово-комунальних послуг та стягнути з відповідача 25 000,00 грн моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2014 року він перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, а отже позивач має 75 відсотків пільг, як учасник бойових дій, на оплату житлово-комунальних послуг, яка поширюється на позивача та членів його родини. Безготівкова пільга була призначена і позивач її отримував до листопада 2019 року, після чого позивач був безпідставно позбавлений пільги, тому вимушений звернутись з даним позовом до суду.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року позов у задоволенні позову ОСОБА_1 до ЖБК «Карпати» про зобов`язання здійснити перерахунок оплати за житлово-комунальні послуги, відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухваленого судом рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що з 2014 року перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, а отже має 75 відсоткові пільги, як учасник бойових дій, на оплату житлово-комунальних послуг, зазначена пільга поширюється на нього, його дружину та двох неповнолітніх дітей, як членів його сім`ї. 
Зауважує, що АТ «Ощадбанк» веде у відповідних автоматизованих системах обліку банку персоніфікований облік пільговиків та коштів, які надходять на рахунок для виплати пільг, в розрізі кожного пільговика. 
АТ «Ощадбанк» здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ «Ощадбанк» та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. У таких договорах визначається порядок інформаційного обміну між управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг та АТ «Ощадбанклі». Типову форму договору визначає АТ «Ощадбанк» за погодженням з Мінсоцполітики.
Якщо управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклав договору з АТ «Ощадбанк» (його установами) для перерахування сум пільг, він до 1 червня не має права вимагати оплати послуг (внесків/платежів) від пільговиків за відповідні неопалювальний та опалювальний періоди.
Апелянт звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що відповідач не укладав договору з АТ «Ощадбанк» для перерахунку суми пільг, відповідно він не має права вимагати у пільговика оплату послуг. Проте, відповідач свідомо виставляє рахунки на оплату послуг у повному розмірі без врахування пільги у 75 відсотків. 
На думку апелянта, неправомірними діями відповідача  йому завдано моральну шкоду, загальний розмір якої становить 25 000 грн.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог закону. 
Представник ЖБК «Карпати» у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи Кооператив повідомлявся у відповідності до вимог закону, свого представника для участі у розгляді справи не забезпечив. Будь - яких заяв, клопотань від відповідача на час розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.
Враховуючи те, що позивач та  відповідач повідомлялись про розгляд справи апеляційним судом, беручи до уваги ч. 2 ст. 372 ЦПК, відповідно до якої неявка сторін, або інших учасників справи належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача, відповідача оскільки її неявка не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Як убачається з матеріалів справи, Листом Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.06.2022 року № 103-11-721/1-2089 повідомлено ОСОБА_1 про те, що він перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як учасник бойових дій та має право на 75-відсоткову знижку з оплати житлово-комунальних послуг, зазначена пільга поширюється на членів сімї. Всі належні ОСОБА_1 пільги, в тому числі з оплати управління багатоквартирним будинком, розраховані вчасно, в повному обсязі, виходячи з соціальних норм та нормативів та діючих цін/тарифі (внесків). Виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі. Відповідно до п. 9 Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 року № 373, АТ «Ощадбанк» веде у відповідних автоматизованих системах обліку банку персоніфікований облік пільговиків та коштів, які надходять на рахунок для виплати пільг, в розрізі кожного пільговика. АТ «Ощадбанк» здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ «Ощадбанк» та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. У таких договорах визначається порядок інформаційного обміну між управителями, об`єднаними, виконавцями комунальних послуг та АТ «Ощадбанк». Якщо управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклав договору з АТ «Ощадбанк» для перерахуванням сум пільг, він до 1 червня не має права вимагати оплати послуг від пільговиків за відповідні неопалювальний та опалювальний періоди. Оскільки ЖБК «Карпати», який нараховує ОСОБА_1 вартість за послугу з управління багатоквартирним будинком не уклав договору для перерахування сум пільг з АТ «Ощадбанк», суми невикористаних коштів за опалювальний період 2020/2021 роки були перераховані на рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк». Іншого чинним законодавством не передбачено. (а.с. 13-14)
27.06.2024 року ОСОБА_1 , звернувся до ЖБК «Карпати» із заявою № 2706/24 про здійснення перерахунку житлово-комунальних послуг за період з жовтня 2019 року по січень 2023 року. (а.с. 6)
Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов висновку, що у ЖБК «Карпати» як управителя, відсутій обов`язок здійснити перерахунок ОСОБА_1 нарахованих та сплачених коштів за житлово-комунальні послуги з урахуванням 75-відсоткової знижки плати за користування житлово-комунальними послугами, як учасника бойових дій  починаючи з 01.10.2019 по 01.01.2023.   
Окрім того, з огляду на відсутність факту порушення відповідачем прав позивача, судом також відмовлено у задоволенні позову в частині відшкодування позивачу моральної шкди. 
З таким висновком суду погоджується і суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон).
Статтею 1 вказаного Закону врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статті 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорам та інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (далі - Правила).
Згідно з пунктом 7 зазначених Правил власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) приватного житлового фонду покладено на власника і статтею 162 ЖК України.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями.
З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина 1 статті 509 ЦК України).
Однак, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як учаник бойових дій та має має право на 75-відсоткову знижку з оплати житьлово-комунальних послуг.   
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 12 Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надається пільга у виді 75-відсоткової знижки плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю).
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі (тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм надання громадянам у грошовій формі пільг, зокрема, на оплату житлових послуг - послуг з управління багатоквартирним будинком.
Згідно з пунктами 4 - 6 Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі (далі - Порядок) право на отримання пільг, встановлених законами України, з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї визначається: структурними підрозділами з питань соціального захисту населення - відповідно до Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 389; бюджетними установами, казенними підприємствами та комунальними некомерційними підприємствами, що утворюються у результаті реорганізації державних та комунальних закладів охорони здоров`я, - відповідно до Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року № 426.
Для розрахунку розміру пільги інформацію структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 15 числа кожного місяця надають, зокрема, управителі, виконавці комунальних послуг - про зміну тарифів на житлово-комунальні послуги, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку.
Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця до 20 числа суму пільги виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.
Відповідно до Порядку виплата розрахованої суми пільги можлива у грошовій безготівковій формі та грошовій готівковій формі.
Відповідно до вказаного Порядку нарахування пільг проводиться департаментом соціального захисту.
Департамент щомісяця розраховує суму пільги, виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.
Особи, що мають статус пільговика, в залежності від обраної форми розрахунків або ж самі отримують грошові кошти, які спрямовують на оплату житлово-комунальних послуг, або ж (при безготівковій формі) не отримують грошових коштів, а послуги за них оплачуються повністю чи частково державою.
У випадку недостатності розміру пільги для покриття повного розміру таких витрат, особа, незалежно від того, що вона є пільговиком зобов`язана доплатити відповідні суми за свій рахунок.
Згідно п. 7 вказаного Порядку, на час виникнення правовідносин, виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ Ощадбанк на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ Ощадбанк договору (далі - рахунок для виплати пільг).
Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення надають щомісяця до 27 числа управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг списки пільговиків, яким нараховано пільгу на оплату житлово-комунальних послуг у поточному місяці, у яких зазначається форма отримання пільги, та дані про облікові записи пільговиків, що ведуться АТ Ощадбанк відповідно до пункту 9 цього Порядку.
Відповідно до пункту 9 Порядку, на час виникнення правовідносин, АТ Ощадбанк веде у відповідних автоматизованих системах обліку банку персоніфікований облік пільговиків та коштів, які надходять на рахунок для виплати пільг, в розрізі кожного пільговика Отже, механізм виплати пільг передбачає грошову безготівкову форму та готівкову форму.
АТ Ощадбанк здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ Ощадбанк (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. У таких договорах визначається порядок інформаційного обміну між управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг та АТ Ощадбанк. Типову форму договору визначає АТ Ощадбанк за погодженням з Мінсоцполітики.
Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що листом Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.06.2022 року № 103-11-721/1-2089 ОСОБА_1 повідомлено, що ЖБК «Карпати», який нараховує послугу з управління багатоквартирним будинком не уклав договору для перерахування сум пільг з АТ «Ощадбанк», суми невикористаних коштів за опалювальний період 2020/2021 роки були перераховані на рахунок позивача відкритий в АТ «Ощадбанк». Іншого чинним законодавством не передбачено.
Отже, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанцції про відсутність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання ЖБК «Карпати» здійснити перерахунок оплати за житлово-комунальні послуги.  
Щодо відшкодування апелянту моральної шкоди, колегія суддів зазаначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Отже, для відшкодування мральної шкоди необхідно довести наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності: неправомірні дії, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, кожен з цих елементів повинен окремо належними та допустимими доказами довести позивач.
ОСОБА_1 у апеляційній скарзі зазначає, що неправомірними діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 25 000 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів як на підтвердження зазначених обставин, так і на підтвердження моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з діями відповідача. 
З таким твердженням погоджується і суд апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не доведено факту заподіяння йому моральних страждань, суду не надано належних та допустимих доказів, які б доводили, що діями ЖБК «Карпати» йому були заподіяні такі моральні страждання.
За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, зібраним доказам, обставинам справи. Тому апеляційний суд залишає апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.    
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

 
 
Судді
                                                                                                       Л.Д. Поливач
 
                                                                                                      А.М. Стрижеус
 
                                                                                                      Л.П. Сушко