ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року                                                                                Справа № 924/368/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В.
                      суддя Бучинська Г.Б.
                      суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Загородько Б.Ю. 

за участю представників сторін:
позивача Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста" - адв. Осташ М.С,
відповідача Ізяславської міської ради - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста"
на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2025 р. в частині відмови у забезпеченні позову
постановлену у м. Хмельницький
у справі № 924/368/25 (суддя Грамчук І.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста"
до відповідача Ізяславської міської ради
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання укладеними додаткових угод до договору оренди

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали від 22.04.2025 р. Господарський суд Хмельницької області відмовив у задоволенні заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства      "Агрос-Віста" про забезпечення позову у справі           № 924/368/25.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволити.
Вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи та невірно застосував норми процесуального права, зокрема, статтю 137 ГПК України, що у свою чергу призвело до безпідставної відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Звертає увагу на лист Ізяслявської міської ради № 2153/03-14 від 30.07.2024 р., за змістом якого рада/відповідач підтверджує, що Ізяславською міською радою прийнято рішення № 2 від 16.07.2024 р. «Про включення у перелік земельних ділянок, які передаються в користування (оренду) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах)», відповідно до якого спірні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 6822189200:05:003:0003, площею 20,0003 га., 6822189200:05:008:0220, площею 45,0000 га. та 6822189200:06:001:0001, площею 23,0000 га включені до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах.
Доводить таким чином, що відповідач вчиняє дії щодо здійснення відчуження майна третім особам і передача зазначених земельних ділянок в оренду третім особам може бути здійснена відповідачем саме з метою уникнення виконання договірних зобов`язань перед позивачем.
Вважає, що у заяві про забезпечення позову містяться обґрунтовані доводи щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на можливе ухилення відповідача від виконання рішення суду, і надані докази вчинення ним дій, які свідчать про те, що невжиття заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.
Просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Агрос-Віста» задоволити, ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2025 р. у справі № 924/368/25 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 924/368/25 скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Агрос-Віста» про забезпечення позову задоволити та вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Ізяславській міській раді вчиняти будь-які дії щодо передачі третім особам земельних ділянок з кадастровими номерами 6822189200:05:003:0003, 6822189200:06:001:0001, 6822189200:05:008:0220 до вирішення питання по суті у судовому порядку.

Відповідач Ізяславська міська рада подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення, оскільки наведені у ній доводи не містять обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду та не спростовують законність висновків суду першої інстанції.
Вважає, що сам по собі лист Ізяславської міської ради від 30.07.2024 р. № 2153/03-14, яким повідомлено ТОВ СГП «Агрос-Віста» про включення земельних ділянок, поновлення договорів оренди яких є предметом спору, не дає обґрунтованих підстав стверджувати про наявність реальних обставин для вжиття заходів забезпечення позову та не може свідчити про вчинення Ізяславською міською радою дій з метою уникнення виконання договірних зобов`язань перед позивачем.
Доводить, що позивачем не обгрунтовано та не доведено зв`язок між прийняттям заходів і ускладненням чи унеможливленням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Щодо прийняття Ізяславською міською радою рішення від 16.07.2024 р. № 2 про включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах, пояснює, що позивачу було відомо заздалегідь до подання ним позову про такі дії відповідача, і він не оскаржував їх. Дане рішення не є предметом позову, ним не обґрунтовуються підстави позову у цій справі, зміст цього рішення не був і предметом оцінки суду першої інстанції під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Стверджує, що належних обґрунтувань та доказів, які б у сукупності підтверджували факти зловживання Ізяславською міською радою своїми процесуальними правами чи її недобросовісної поведінки після подання позивачем позову, внаслідок чого судовий захист прав та законних інтересів позивача може виявитися неефективним, а також намір відповідача ухилитися від виконання судового рішення, скаржником не наведено.
Просить апеляційну скаргу ТОВ СГП «Агрос-Віста» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2025 р. у справі № 924/368/25 – без змін.
Одночасно у відзиві на апеляційну скаргу Ізяславська міська рада просить розглянути апеляційну скаргу ТОВ СГП «Агрос-Віста» без участі уповноваженої особи Ізяславської міської ради.
Зважаючи, що судом вжито необхідні заходи для завчасного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів керується нормами ст..270 ГПК України і вважає за можливе розглядати апеляційної скарги без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 03.06.2025 р. представник позивача/скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задоволити.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача/скаржника в судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
07.04.2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста" звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовною заявою до Ізяслявської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання додаткових угод укладеними.
Так, у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення Ізяславської міської ради від 21.03.2025 р. № 16 про відмову ТОВ СГП "Агрос-Віста" щодо      поновлення договорів оренди землі;
- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 20,0003 га з кадастровим номером 6822189200:05:003:0003 № 61/57-18-ДО, який укладено 26.04.2018 р. Головним Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та ТОВ СГП "Агрос-Віста" та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.05.2018 р. за № 28000155;
-визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 23,0000 га з кадастровим номером 6822189200:06:001:0001 № 62/57-18-ДО, який укладено 26.04.2018 р. Головним Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та ТОВ СГП "Агрос-Віста" та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.05.2018 р. за № 27997504;
- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 45,0000 га з кадастровим номером 6822189200:05:008:0220 № 60/57-18-ДО, який укладено 26.04.2018 р. Головним Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та ТОВ СГП "Агрос-Віста" та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.05.2018 р. за № 27998785.
В обгрунтування позову позивач зазначає, що має намір продовжувати користуватись земельними ділянками з кадастровими номерами 6822189200:05:003:0003, 6822189200:06:001:0001, 6822189200:05:008:0220, які перебувають у нього в оренді, тому ним у липні 2024 року та повторно в лютому 2025 року були направлені звернення до Ізяслявської міської ради про намір поновити термін дії договорів оренди землі на новий строк, визначений даними договорам, натомість орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив позивача про заперечення у поновлені цього договору та не вчинив жодних дій щодо укладання угод.
Одночасно з поданням позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста" подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просить до вирішення спору по суті у судовому порядку заборонити Ізяславській міській раді Шепетівського району Хмельницької області вчиняти будь-які дії щодо передачі третім особам земельних ділянок з кадастровими номерами 6822189200:05:003:0003, 6822189200:06:001:0001, 6822189200:05:008:0220.
Обґрунтовуючи заяву про вжиття такого заходу забезпечення позову, позивач доводить, що необхідність забезпечення позову полягає у тому, що передача відповідачем земельних ділянок третім особам до вирішення спору в судовому порядку унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Як на підтвердженням необхідності забезпечення позову позивач посилається на лист від 30.07.2024 р. № 2153/03-14, яким Ізяславська міська рада повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста", що міською радою 16.07.2024 р. було прийнято рішення № 2, відповідно до якого орендовані ТОВ СГП "Агрос-Віста" земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 6822189200:05:003:0003 площею 20,0003 га, 6822189200:06:001:0001 площею 23,0000 га та 6822189200:05:008:0220 площею 45,0000 включені до переліку земельних ділянок, право власності на які підлягає продажу на земельних торгах /а.с. 67 у т.1/.
Суду також надано рішення Ізяславської міської ради від 21.03.2025 р. № 16 про відмову ТОВ СГП "Агрос-Віста" щодо      поновлення договорів оренди землі, у якому зазначено, що на час прийняття цього рішення міська рада враховувала, що рішенням Ізяславської міської ради від 16.07.2024 р. № 2 земельні ділянки з кадастровими номерами 6822189200:05:003:0003, 6822189200:06:001:0001 та 6822189200:05:008:0220 включені до переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, які передаються в користування (оренду) окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) /а.с. 56 – 60 у т.1/.
Відповідач такі обставини не заперечує.
Суду копія рішення Ізяславської міської ради від 16.07.2024 р. № 2 не надана, однак шляхом перевірки наданої суду інформації з відкритих джерел/офіційного сайту Ізяславської міської ради встановлена достовірність такої інформації.
Так, відповідно до рішення Ізяславської міської ради від 16.07.2024 р. № 2, міська рада вирішила, зокрема. : 
- включити у перелік земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, які передаються в користування (оренду) окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), земельні ділянки з кадастровими номерами, зокрема, 6822189200:05:003:0003 площею 20,0003 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код-01.01), яка розташована за межами населених пунктів Ізяславської міської територіальної громади (за межами с. Щурівці), 6822189200:05:008:0220, площею 45,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код-01.01), яка розташована за межами населених пунктів Ізяславської міської територіальної громади (за межами с. Щурівці) та 6822189200:06:001:0001, площею 23,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код-01.01), яка розташована за межами населених пунктів Ізяславської міської територіальної громади (за межами с. Щурівці);
- з метою підготовки лотів до земельних торгів надати дозвіл Ізяславській міській територіальній громаді в особі Ізяславської міської ради на розроблення, зокрема технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на земельну ділянку, яка розташована за межами населених пунктів Ізяславської міської територіальної громади (за межами с. Щурівці) з кадастровим номером – 6822189200:05:003:0003 площею 20,0003 га, передбачивши формування двох земельних ділянок орієнтовними площами 10,0000 га та 10,0003 га, технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на земельну ділянку, яка розташована за межами населених пунктів Ізяславської міської територіальної громади (за межами с. Щурівці) з кадастровим номером – 6822189200:05:008:0220 площею 45,0000 га, передбачивши формування трьох земельних ділянок орієнтовними площами 20,0000 га, 20,0000 га та 5,0000 га та технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на земельну ділянку, яка розташована за межами населених пунктів Ізяславської міської територіальної громади (за межами с. Щурівці) з кадастровим номером – 6822189200:06:001:0001 площею 23,0000 га, передбачивши формування двох земельних ділянок орієнтовними площами 10,0000 га та 13,0000 га.
Колегія суддів враховує, що на таке рішення обидві сторони посилаються у письмових поясненнях, та звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Суд першої інстанції, відмовивши у задоволені заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, виснував, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених його прав, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а саме не надано доказів, на підставі яких суд міг би дійти висновку про наявність спору між сторонами та необхідність вжиття заходів забезпечення позову. 
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується та звертає увагу, що висновок є немотивованим всупереч нормам ст..236 ГПК України.
Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від                   30.01.2003 р.     визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, та полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення таких порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Отже, заходи до забезпечення позову можуть вживатися за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу, а саме:
- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;
- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, а також - наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги та ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії.
З урахуванням предмету спору у даній справі судом першої інстанції у такому немайновому спорі мало б досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі     № 910/1040/18 і такий висновок враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів”, ч.4 ст. 236 ГПК України.
За змістом позову колегією суддів встановлено, що позовні вимоги у цій справі направлені на встановлення і захист прав користувача земельних ділянок позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста" від дій відповідача щодо незаконної та необґрунтованої на думку позивача відмови у поновлені договорів оренди землі щодо певних земельних ділянок.
Колегія суддів вважає, що запропонований позивачем захід до забезпечення позову є співмірним та      адекватним, оскільки що відповідає заявленим позовним вимогам, на забезпечення яких він має вживатись.
Враховано колегією суддів достатнє обґрунтування для забезпечення позову, оскільки позивач надав докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі задоволення позову та у разі невжиття таких заходів.
Так, суду наданий лист від 30.07.2024 р. № 2153/03-14, яким Ізяславська міська рада повідомила Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста", що міською радою 16.07.2024 р. було прийнято рішення № 2, відповідно до якого орендовані ТОВ СГП "Агрос-Віста" земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 6822189200:05:003:0003 площею 20,0003 га, 6822189200:06:001:0001 площею 23,0000 га та 6822189200:05:008:0220 площею 45,0000 включені до переліку земельних ділянок, право власності на які підлягає продажу на земельних торгах /а.с. 67 у т.1/.
Крім того, відмовивши ТОВ СГП "Агрос-Віста" у поновленні договорів оренди землі рішенням від 21.03.2025 р. № 16, Ізяславська міська рада також зазначила, що рішенням Ізяславської міської ради від 16.07.2024 р. № 2 земельні ділянки з кадастровими номерами 6822189200:05:003:0003, 6822189200:06:001:0001 та 6822189200:05:008:0220 включені до переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, які передаються в користування (оренду) окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) /а.с. 56 – 60 у т.1/.
Колегією суддів шляхом перевірки з відкритих джерел/офіційного сайту Ізяславської міської ради перевірена дійсність такої інформації та факт прийняття радою 16.07.2024 р. рішення № 2, про яке зазначено у листі від 30.07.2024 р. № 2153/03-14.
Колегія суддів встановила, що за змістом рішення № 2 від 16.07.2024 р. рада не тільки включила спірні, орендовані позивачем земельні ділянки до переліку земельних ділянок, які передаються в користування (оренду) на конкурентних засадах (земельних торгах), а також  надала дозвіл Ізяславській міській раді на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу спірних земельних ділянок.
Відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.
Вчинення відповідачеи дій на виконання такого рішення Ізяславської міської ради від 16.07.2024 р. № 2 про включення орендованих позивачем земельних ділянок в перелік земельних ділянок, які передаються в користування (оренду) на конкурентних засадах (земельних торгах) і про надання дозволу Ізяславській міській раді на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, які орендував та прагне продовжувати орендувати позивач/скаржник, - очевидно може утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у даній справі, що може призвести до порушення прав та інтересів позивача та необхідності звертатися до суду з новими позовами.
Як зазначено вище, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених його прав, за захистом яких він звернувся до суду. Натомість суд першої інстанції не надав жодної оцінки фактичним даним, які суду першої інстанції були представлені позивачем і не заперечені відповідачем.
Зокрема, колегія суддів вважає помилковим висновок господарського суду Хмельницької області про недостатню обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення через ненадання беззаперечних доказів щодо наслідків невжиття забезпечення позову, оскільки рішення Ізяславської міської ради від 16.07.2024 р. № 2 та рішення від 21.03.2025 р. № 16 є доказами наміру і вчинення відповідачем дій, направлених на передачу права на спірні земельні ділянки. При цьому наявність у відповідача правомочностей власника землі вказує на можливість у будь-який момент (в тому числі під час розгляду судом цієї справи, але до прийняття остаточного рішення) розпорядитися цими земельними ділянками на користь третіх осіб, що може призвести до неможливості виконання рішення в цій справі (в разі задоволення такого позову). Натомість судом першої інстанції застосовано завищений стандарт доказування.
Колегія суддів керується нормами ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.4 ст.236 ГПК України і враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 р. у справі № 905/448/22 та у постановах Верховного Суду від 13.03.2024 р. у справі№ 916/4385/23 і від 15.05.2025 р. у справі № 902/1056/24.  
Доводи відповідача, що про рішення Ізяславської міської ради від 16.07.2024 р. № 2 про включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах, позивачу було відомо, і він не оскаржував його, - не має значення.
Оцінка обґрунтованості позовних вимог не виконується судом на стадії розгляду заяви про забезпечення позову, однак такі обставини враховуються з точки зору дослідження достатнього обґрунтованого для забезпечення позову підтвердження фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову з метою попередження ускладнення чи унеможливлення виконання рішення або ефективного захисту інтересів позивача у разі задоволення позову.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Так, у рішенні від 31 липня 2003 року у справі  "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
При вирішенні справи     "Каіч та інші проти Хорватії"     (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.
Отже, колегія суддів вважає достатньо обґрунтованими доводи позивача, що забезпечення позову обумовлене необхідністю запобігти передачі відповідачем земельних ділянок третім особам до вирішення спору в судовому порядку, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Тому з метою забезпечення ефективного поновлення в правах та запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб – як позивача, так і осіб, що не є учасниками даного судового процесу, колегія суддів вважає доцільним застосування забезпечення позову у даній справі за обґрунтованим клопотанням позивача.
При цьому, колегія суддів не вважає необхідним при забезпеченні позову зазначати «до вирішення питання по суті у судовому порядку», як про це просить скаржник/позивач, оскільки забезпечення позову діє до його скасування і правила такого скасування чітко передбачені у ст. 145 ГПК України, що є достатнім.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2025 р. в частині відмови у забезпеченні позову на підставі п. 1 ч.1 ст. 280 ГПК України та ухвалення нового рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста" про забезпечення позову.
Оскільки справа направляється до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання розподілу витрат на сплату судового збору не вирішувалося колегією суддів і має бути вирішене за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд
                                 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста" задоволити.
Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2025 р. у справі                № 924/368/25 скасувати в частині відмови у забезпечені позову.
Ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста" про забезпечення позову.
Заборонити Ізяславській міській раді вчиняти будь-які дії щодо передачі третім особам земельних ділянок з кадастровими номерами 6822189200:05:003:0003, 6822189200:06:001:0001, 6822189200:05:008:0220.

Стягувачем за даним судовим рішенням є Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агрос-Віста" (30364, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с. Влашанівка, вул. Героїв Майдану, буд. 1А, код ЄДРПОУ 23651875).
Боржником за даним судовим рішенням є Ізяславська міська рада (30300, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, м. Ізяслав, вул. Незалежності, буд. 43, код ЄДРПОУ 04060720).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її ухвалення незалежно від її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 924/368/25 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений 04.06.2025 р. 

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В. 

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.  

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.